Saderk

Personlighet
Text

Utseende
En slankt byggd varg med långa men starka ben. Han är dock väldigt stor för sin raskorsning. Han har en krage av gröna fjädrar runt hela halsen och nacken. Pälsen är beige till sandfärgad, med ljusare undersida och ben, och något mörkare rygg. Han har många ärr över hela kroppen efter ett liv med många strider. Han saknar vänster öga. Det kvarvarande högerögat är gult. Hans nos är leverfärgad.

Krafter
Vind och Sand.

Historia
Saderk föddes en i en kull av sex valpar. Han växte upp i den södra delen av Lövskogen, nu änd som Eldskogen, i en liten flock som höll till där. Två av hans syskon klarade inte sitt första levnadsår och dog. Fadern lyckades aldrig komma över sorgen efter förlusten, men fortsatte att ta hand om valparna. Modern däremot valde bort större delen av sina valpar, för att uppfostra endast två som hon valt ut: Saderk och hans syster.

Modern var kallare och hårdare än fadern. Hon lärde sina valpar sin syn på rätt och fel, och hade ett skrämmande lugn i alla situationer. Inte lugn och mjuk, utan ett kallt och hårt lugn. Saderk och systern tog snabbt efter moderns sätt, och blev mer och mer lika henne medan de växte.

Saderk förlorade ett tredje syskon; en syster som råkade reta upp en älg och fick en spark i huvudet. Fadern, som redan varit förstörd av sorgen från sina första två förlorade valpar, sjönk än djupare ner i sin depression. Han grät dagligen, och klandrade sig själv för sina barns död. Saderk höll med honom. Det kunde inte vara moderns fel, i så fall hade det varit Saderk och hans syster som varit borta. Nej, det var fadern som var oförmögen att skydda sina barn. Saderk saknade sina syskon mer och mer för varje dag som gick, och han lade hela skulden på fadern, vilken fick lyssna på sina överlevande valpars dömande ord.

För varje dödsfall så dök ett nytt ärr upp på Saderks lår. Fadern, orolig över att sonen skadade sig så illa, frågade vad som hänt. Saderks svar var hårt och dömande: "Det borde du veta. Du orsakade dem!" Förvirrad och förtvivlad så lämnade fadern honom, oförmögen att förstå vad sonen menat. Han hade aldrig rört sin son, skulle aldrig ens tänka tanken, han hade förlorat tillräckligt. Fadern fick senare veta av sin dotter att Saderk bett henne att ge honom ett ärr för varje fallet syskon. Fadern förstod äntligen, och var om möjligt än mer förkrossad över hur hårt hans egna barn klandrade honom.

Det sista syskonen, vid sidan om Saderk och hans syster, försvann spårlöst en dag. Flocken letade efter den försvunna ungvargen, vilken likt en typiskt trotsig tonåring för första, och sista, gången inte hade lydit sin faders ord och stannat i närheten. Sonen återfanns vid en grotta, där endast strimlor och blod återstod. Fadern, som nu förlorat allt, stod inte ut med sorgen, och vände sina krafter mot sig själv och tog sitt eget liv. Snart hade Saderk ännu ett ärr på sitt lår. Flocken ifrågasatte då modern, och undrade varför hon inte hade gjort något, men de fick inget vettigt svar. De ville inte heller utvisa henne från flocken, då endast hon och hennes överlevande dotter hade vingar.

En dag när Saderk och hans sista syster var ute på upptäcksfärd så vandrade de så långt bort som de vågade gå. På savannen tränade de på sina krafter, och ibland närkamp, och det var då det som inte fick ske hände. Medan de slogs så gick allt snett. Saderk missade sitt mål när han bet systern i halsen, och råkade bita sönder hennes halspulsåder istället för att bita i musklerna runtom. Hon förlorade snabbt blod, medan Saderks rop efter hjälp ekade ut över savannen. Men ingen hjälp kom. Där var ingen som räddade henne. Saderk låg vid hennes sida och lyssnade på hennes sista ord i hennes sista stund, oförmögen att hjälpa henne. Vad skulle han säga till mor? Till flocken? Där fanns ignet han kunde säga. Saderk gav sig själv ett femte ärr på låret, större än de andra, som korsade de tidigare fyra. En påminnelse och ett straff för det brott han begått.

När han återvände till flocken, efter att ha begravit sin syster, så berättade han vad som hade hänt. Flocken gav då hans moder i uppgift att straffa honom, och hon tog hans öga. Hon slet ut det, medan flockens medlemmar höll honom till marken och ignorerade hans skrik. Trots det så stannade Saderk i flocken, nu som lägre i rang än flockens valpar.

När lövskogen plötsligt stod i brand så försvann Saderks flock i lågorna. Han lyckades fly med hjälp av sin vindkraft som kunde mota undan elden tillräckligt för att låta honom springa. Han nådde slutligen öknen, där han överlevde med hjälp av sin andra kraft. Efter branden återvände Saderk för att ta farväl av minnena, innan han tog sig tillbaks till öknen för att istället gå med i flocken som höll till där. Devils.

Relationer
Släkt
 * † Dauri (npc) - Mor - I början av mitt liv såg jag upp till dig, och trots att du tog mitt öga respekterade jag dig, nu är du borta.
 * † Natour (npc) - Far - Du var vek, en skam för familjen och du är anledningen till att den gick under.
 * † Kiera (npc) - Syster - Snälla förlåt mig, var dag ångrar jag mitt felsteg.
 * † Kainota (npc) - Syster - Du dog väldigt ung, inte ens ett år hann du leva.
 * † Kiona (npc) - Syster - Jag är ledsen att far inte var kapabel till att uppfostra dig, men varför jaga en älg ensam?
 * † Serkad (npc) - Bror - Du hann aldrig se den vackra skogen du bodde i,men det kanske ändå var för ditt bästa.
 * † Solan (npc) - Bror - Du låg där, strimmlad och jag undrar än idag vad som kunde orsaka dem skadorna.


 * Iriea - Dotter - Förlåt mig, jag vet att jag lovade, lever du än?
 * † Qilaq - Son - Det spelar ingen roll vilken skam du orsakat flocken. Jag är ändå stolt över dig.
 * † Novoka - Son - Stolthet fyller mitt bröst när jag ser på er, oavsett vad flocken sade.
 * Tilaqiia - Barnbarn
 * † Tapeesa - Barnbarn
 * Tomkin - Barnbarn

Devils
 * Åskvilja
 * Frost
 * Kione
 * Kyoko - Vän - Jag är dig evigt tacksam för all hjälp, och det finns nog ingen i flocken jag litar på mer.
 * Ledenu
 * Midas
 * Stormvind
 * Tannin
 * Umbra

Tidigare medlemmar
 * Saturn - Vän - Du hade min tillit.
 * † Shiro - Lärare, Vän - En tragisk förlust.
 * † Tramptass - F.d. Ledare

Andra relationer
 * Rialea - Hatar - Du har bett om smärta förut, jag gav den till dig då. Låt oss nu se hur du klarar den Här smärtan.
 * Taouro - Främling - Endast en tråkig tik, knappast värd att minnas

Trivia

 * Saderk var från början en korsning mellan Fakarg och Gråblod, innan han ändrades till Fakarg och Sandvarg.