Eldar

Allmänt
Eldars historia är lång och sträcker sig flera århundraden tillbaka. De levde i det nu tillintetgjorda riket Isilóth, i ett land bortom Numoori vid namn Aranor och var en av de första raserna att bevandra dess mark. Eldar är den ras som är mest lik Aranors vargar till utseendet även om de av andra anses vackrare och visare. De är högresta, ofta ljushyllta till färgen och en bra bit större än den vanliga vargen. Till skillnad från vargarna i Aranor, besitter de allt som oftast krafter eller magier.

Fysik
Eldar är en storvuxen ras som utstrålar elegans och kraft. Mankhöjd ligger mellan 120-135 centimeter för honor och 130-145 centimeter för hanar även om viss avvikelse kan förekomma. Kroppen är kraftfull utan att vara tung. Den upplevs som något kortare än den vanliga vargens med djup bröstkorg och lätt krökt rygg tillsammans med långa och stabila ben. Det är en smidig och ”seg” ras med snabba reflexer och rörelser. När de är lätta på tassarna kan Eldar, trots sin storlek, röra sig nästintill ljudlöst oavsett underlag. De besitter en kroppens lätthet och en uthållighet utöver det vanliga som gör att de sällan blir utmattade eller trötta. De är naturliga vandrare som ofta stiger upp före månen och solens uppgång för att vandra i skogarna.

Det högburna huvudet är kilformat – långt utan överdrift, samt något nättare och smalare än vargens. Huvudet pryds av högt ansatta och styva öron med spetsiga toppar. Ögonen är smala, medelstora och lätt snedställda med skarp syn. Svansen är väl ansatt och lång med rik behåring. Pälsen varierar från medellång till lång och består av både täckhår och underull. Fällen förekommer främst i jordnära färger. Diverse markeringar och tecken kan förekomma och vissa av dem tycks lysa. Ljusa färger i vit/silver med nyanser av till exempel blått, grönt och lila är vanligt tillsammans med brunspräckliga, rödbruna och viltfärgade kulörer. Helt svarta individer förekommer också även om det är mer ovanligt.

Mentalitet
Eldar är en vis ras med ett öppet sinne som gör att de är mycket intresserade av andra varelser. En bidragande faktor till detta är deras lätthet för att lära och förstå andra tungomål. Det hör inte till ovanligheten att de är arroganta – någonting som ofta visar sig när de tappar humöret – och de har lätt för att vara (ibland omedvetet) högfärdiga gentemot andra. Deras röster är melodiösa och många av dem gillar att sjunga. En Eldar är alltid vältalig, oavsett vem hon talar till. För utomstående raser kan Eldar ibland upplevas som abstrakta och diffusa i sin talan. De talar ofta i gåtor som sinsemellan dem är begripliga med som för andra kan upplevas som svårtolkade. Överlag  har Eldar långt till ilska – även om det så klart varierar från en individ till en annan – och tar hellre sina fiender med iskallt lugn än att brusa upp i vilt raseri. De är sällan våldsbenägna men när de väl strider förlitar de sig främst på sina krafter som de utvecklar väldigt starka band till.

Krafter
Eldar är en neutral ras och besitter aldrig väldigt destruktiva eller mörka/"onda" krafter så som raseri, diverse blodskrafter, metaller, eld, elektricitet, gift, sand, sten och dylikt. Skuggor och mörker är två krafter som förbluffande nog kan förekomma även om de är mycket till extremt ovanliga. Det har endast funnits tre Eldars respektive en som kunnat bruka skuggor och mörker. Att Eldar är tysta, snabba och smidiga anses inte vara en kraft i sig när det ligger naturligt hos rasen på grund av hur de är byggda. Många är skickliga helare och det är mer än vanligt att de besitter telepatiska förmågor i någon form; telepati, telekinesi, illusion, hallucination, charm, empati och liknande. Andra är skickliga brukare av ljus, ljud, växter/jord, kyla, teleportering, olika former av energi, förhöjd syn/hörsel, framtidsskådning med mera.

Övrigt
Eldar åldras långsamt och blivit aldrig riktigt gamla. De växer och utvecklas likt vilken varg som helst fram tills att de är fullvuxna (mellan 25-30 människoår). Därefter stannar åldrandet upp och efter flera årtionden besitter de fortfarande samma vitalitet som när de var unga. Individer kan blir uppemot och över 600 år gamla. Med andra ord lever de länge, så pass länge att vissa skulle kalla dem för odödliga varelser. Detta är dock inte helt sant eftersom de alltid kan dö genom våld och sorg, och det är sällan en Eldar klarar sig undan döden för så många århundraden. På grund av sin långa levnadsålder ser Eldar ofta världen ur ett annat perspektiv. Allting runt omkring rinner förbi dem. Själva fast i en kropp som knappt åldras ser de ständigt ting åldras och dö. Det är en djup sorg för dem – en medfödd sorg – som följer med dem hela livet. Det är oftast den sorgen som dödar dem i slutändan, så länge de inte dör av sjukdom, skador de dragit på sig eller i strid.

Eldar får sällan stora eller flera kullar som överskrider tre valpar. Vissa av de få äldre blodslinjerna som finns kvar har svårt att reproducera sig alls och dessa individer får sällan mer än en avkomma under sin livstid, om någon alls. Det, tillsammans med dödens sorg, var från början det pris de var tvungna att betala till Gudarna för sitt långa liv och sina krafter. Detta gav rasen mycket lidelse och oförmågan att reproducera sig gjorde att den var nära utrotning, varvid Gudarna ingrep. Två eller tre valpar i en kull är nu mer standard, även

OBS! '''Inga fler halvblod får skapas så vida inte karaktären föds av spelade karaktärer från Numoori. Likt vrenen är Eldar rädda om sitt blod och beblandar det sällan med andras. Dessutom är det en ras som inte härstammar från Numoori, vilket innebär att renrasiga individer är få här. Eldarkorsningar är därför ännu ovanligare. Mer ingående om detta kommer!'''

Språk
Modersmålet för Eldar är eldarin, och finns uppdelat i två olika språkgrenar – äldre* och nyare eldarin**. Nyare eldarin (i folkmun kallat eldari) är precis som namnet beskriver en utvecklad version av den gamla och det språk alla Eldars lär sig från födseln. Den är ett resultat av Eldars många vandringar och har influenser från Aranors många språk och dialekter och är för vargar lättare att lära sig än den äldre. Den äldre versionen av språket, kort och gott kallat eldarin, talas främst av de äldre generationerna, men är något som lärs ut till de som vill.

Många Eldars förstår och talar även de språk som övervägande del av Aranors vargar brukar, vilket kan liknas vid Numooris nordspråk (svenska) samt nimorian (engelska).

Isilóth
Eldar levde ursprungligen i Isilóth, ett odödligt rike vars träd och växter aldrig dog av ålderdom, i landet Aranor. Riket återfanns i en djup och vid dal vid de Mörka bergen och kläddes av bäckar som klyvde genom det steniga men grästäckta landskapet. Bergen och vattnet gjorde riket till en väl skyddad plats som var ytterst svåråtkomligt så vida man inte hade vetskap om de många stigar och vägar, skapade av Eldars ihärdiga vandrande, som fanns över och genom bergen.

Isilóths landskap var hyfsat varierat och dalen bestod av en större skog, mindre dungar, öppna gräsfält och berg. Den största, och rikets egentligen enda skog till ytan sett var af Skuggskog. Det var en trollbindande och vacker skog, mycket lik Numooris Ötamon. Skogen var gammal men full av liv, däribland mindre djur så som fåglar, harar och rådjur. Det sades ofta att om en dödlig varelse drack ur någon utav af Skuggskogs många bäckar så fick den förhöjda sinnen för ett par timmar. Öster om skogen fanns den vita bergstoppen Dolanar, som särskiljdes på ett högst besynnerligt sätt från resten av bergskedjan. Från toppen hade man en bra överblick över dalen och den var utholkad för att bilda en slags samlingsplats för Isilóths råd (styre). Många av rådets medlemmar, så väl som icke rådsmedlemmar bodde kring och på Dolanar. I utkanten av dalen fanns en vid grässlätt som fungerade som träningsplats för Isilóths krigare och armé.

Isilóth bestod endast av lövträd och i dalen fanns det främst mindre djur att jaga. Som störst kunde man finna enstaka rådjur eller någon stenbock bland bergskedjan, därför skedde den mesta jakten utanför riket. Klimatet i riket var behagligt och svalt utan större temperatursskillnader. Vintertid låg temperaturen kring 5-10 grader och under sommarmånaderna översteg temperaturen så gott som aldrig 25 grader. På grund av rikets odödlighet så hade Isilóth knappt något nederbörd.

Styre
På grund av Isilóths stora population styrdes riket av det så kallade rådet. Rådet bestod av sju individer, sex representanter från olika delar och/eller områden i dalen samt en ledare. De sex var de som förde fram resten av Eldars åsikter till ledaren samt diskuterade och beslutade tillsammans med honom. Beslutet om vilka som valdes in i rådet gjordes vanligen av rådet själva men alltid med stöd av övriga Eldars. Rådet upplöstes vid samma tid som riket förstördes.

Rådsmedlemmar innan upplösningen
 * Echtelior – rådets högste man (ledare)
 * Aldaron Nargothrond – representant för Isilóths trupper
 * ????? – representant för ?????
 * ????? – representant för ?????
 * ????? – representant för ?????
 * ????? – representant för ?????
 * ????? – representant för ?????

Isilóths fall
Text kommer ...

Historia
''– Tidig historia om rasens uppkomst och bla bla bla bla bla fram till modern tid. –''