Blodbergen

Blodbergen liknar inga andra berg i Numoori, utan står ensamma i sitt slag. Vandrare som upptäckte bergskedjan spred snabbt historier om den häpnadsväckande synen, och det dröjde inte länge förrän de röda bergen fick sitt namn. Blodbergen skiljer sig märkbart från Numooris andra berg, inte bara i färg, utan även i utformning. De har platta toppar, och branta, rödrandiga väggar som bildar djupa raviner.

Utseende
Blodbergen är en majestätisk bergskedja i västra Numoori, som skiljer sig markant från Numooris andra bergskedjor. Här reser sig bergen i höga etapper, med platta toppar som bildar vidsträckta platåer. Bergväggarna bildar branta stup, klädda av vågräta ränder i röda nyanser. Vegetationen är torr och tålig, och vatten återfinns främst i bäckar och floder nere i de djupa ravinerna, och i källor bland bergens grottor och fåror.

Klimat
Blodbergen är en torr och mild plats nästan året runt, med kyliga till kalla nätter. Vintrarna är kalla och frostklädda, om än det sällan blir många minusgrader under någon längre tid.

Djurliv
Det häckar gott om fåglar bland bergens många raviner. Stora flockar av fladdermöss lever också i de många grottorna. Getter, guanaco och vikunjor är vanligt förekommande. Gott om gnagare och ödlor.

Flockar
Flocken Devils har sitt revir i Blodbergen.

Treontha - 2013-2016
 * Tidigare flockar i området:

Berättelser och myter
Det finns många historier om hur bergen fick sin färg, men den vanligaste berättelsen idag är om två demonbröder och deras födelse. Bröderna var i livet av svartvargsblod, och de levde ett liv av sorglöshet och lustar, drivna av mörker likt många svartvargar. De kom till bergen under en vandring, och mötte där en flock vitvargar. Drivna av svartvargarnas hat mot vitvargar gick de till anfall, och fann glädje och nöje i att se vitvargarna dö. De mördade de flesta i flocken, och vitvargarnas blod, från såväl gamla som unga, spreds över klipporna. Deras dåd fick gudinnan Windfari att vrida sig av vrede, och bröderna avrättades där bland bergen. Deras blod blandades med vitvargarnas blod, och med Windfaris tårar. Blodet låg kvar så länge att det till slut blev en del av bergen.

De båda svartvargarna sägs vara de som kom att bli demonbröderna Trigaso och Xantho Drekin, som av ondska drevs till att bli de varelser de är idag. De straffades för sina synder, och deras själar kommer aldrig få någon ro eller vila. Det sägs även att de vitvargar som lyckades fly gömde sig bland bergens djupa labyrinter av grottor, och att de blev förfäderna till dagens grottvargar. Blodbergen är också den plats som stenvargarna sägs komma från ursprungligen.