Umbra

Personlighet
Umbra var redan under valptiden annorlunda från de i hans närhet. Han hade svårt att känna och uttrycka känslor på samma sätt som andra, och hade svårt att förstå andra individers tankar och känslor. Han var metodisk på ett vis hans syskon aldrig var, och hans annorlunda sätt att interagera med omvärlden gjorde att familjen ofta skällde på honom, vilket i sin tur tvingade honom att lära sig maskera sina symptom och känslouttryck, och lära sig att snabbt tolka andra och anpassa sig efter dem.

Som vuxen har Umbra blivit betydligt mer av en följare än en ledare. Han föredrar att följa andras ord, och är inte intresserad av makt eller ära för sig själv. Han är väldigt medgörlig och anpassningsbar, och går – på gott och ont – med på det mesta som föreslås utan varken skam eller skuldkänslor. Han bär ett oftast milt och varsamt leende. De som har mött och vandrat med honom skulle kalla Umbra för vänlig, lugn och pålitlig. Han är tålmodig, svår att förarga, och de gånger ilskan slår till håller den sällan i sig länge.

Umbra är övertygad om att det nuvarande livet är en form av övergångsperiod, och att de som dör finner lugnet i nästa liv. Det har gjort att han dräpt vargar som kommit honom nära, i syfte att "skona" dem från deras nuvarande liv. Eftersom att han har svårt att känna egna känslor så upplever Umbra de starka känslorna han får i strid som en form av eufori – ett avbrott i hans annars väldigt monotona inre – och han tolkar dem som ett tecken på att han gjort rätt val.

Utseende
Umbra är en slank, långbent stäppvarg med säker, orange blick. Han har en lätt kropp, med långa muskler som rör sig under den kortare pälsen. Hans tassar är väl anpassade för löpning, och svansen inte lika tjockt pälsklädd som en vanlig vargs. Mellan skuldrorna och upp över nacken har han en spretig kam av svart päls. Hans fäll är i grunden växlande gyllenbrun, med något ljusare hals, bringa och buk. Över hela kroppen kläs han av svarta, onormalt stora fläckar som nästan tycks smälta samman med varandra snarare än bilda fläckar. I jämnt eller dunkelt ljus kan hans rygg tyckas helt svart, men klara, soliga dagar blir det tydligare att det är fläckar och inte en solid färg. Fläckarnas storlek och utseende beror på hans pseudo-melanism.



Krafter
Snabbhet Inte helt oväntat hos en stäppvarg så föddes Umbra med snabbheten som kraft. Han springer redan väldigt snabbt som den stäppvarg han är, och kan med lagrad kraftenergi röra sig i skrämmande hastigheter i raka lopp. Han kan även använda snabbheten för att röra sig snabbare i strid, men han har inte snabbare reaktionsförmåga än andra, så det är inte alltid kraften hjälper vid strid då han måste hinna reagera för att hinna undan, oavsett hur snabb han är.

Skuggor Den kraft Umbra främst ser som sin kraft är hans förmåga att kontrollera skuggor. Kraften har gått i arv i hans faders släkt i flera generationer, och det finns misstankar om att han har avlägsna släktingar som varit skuggvargar, men familjen ser sig själva som renblodiga stäppvargar. Umbra använder främst sin egen skugga, men kan även kontrollera närliggande skuggor. Skuggorna rör sig alltid platt över objekt, likt helt vanliga skuggor. För att kunna hantera skuggorna måste det finnas skuggor för honom att hantera - finns där ingen ljuskälla som får honom eller objekt runtom att kasta skuggor så finns där inga skuggor för honom att kontrollera.

Med kraften kan Umbra påverka andras skuggor genom att exempelvis låta sin egen skugga hålla fast en annan vargs skugga. Då får den andra vargen svårigheter att röra sig, som om någon fysiskt försökte hålla fast denna. Umbra kan även låta skuggor slingra sig upp över byten för att göra deras rörelser långsammare, och kan skära med vassa tungor. Han kan dock inte lyfta skuggorna från marken, utan de förblir alltid platta mot den yta de faller över. Han kan bara skapa skuggor om där finns en ljuskälla som skuggorna kan komma från, och förlorar därför skuggorna om en plats täcks helt i mörker.



Barndom
Umbra föddes i sydvästra Numoori, i området som då kallades för Stormstäppen, och som idag är en del av Tadaar. Hans födelsehem finns inte längre kvar, då den stora jordbävningen på västkusten omvandlade hela landskapet, och platsen Umbra föddes på ligger idag på botten av Spegelsjön. Han växte upp i en familjegrupp av stäppvargar, med endast ett kullsyskon och fyra äldre syskon. Det var en stolt familj som härdats av stormstäppens hårda väderlek, och valparna lärde sig tidigt att endast de starkaste överlevde. Umbras kullbroder gick bort redan under deras första levnadsår. Han var med vid broderns bortgång, och det minnet skulle komma att prägla mycket av Umbras liv.

Umbra ansågs vara konstig redan som valp. Hans syskon retade honom ofta för att han inte förstod, eller för att han inte lekte på samma sätt som de andra. Han hade svårt att uttrycka känslor, och ännu svårare att uppfatta eller förstå andras känslor. Han fann en stor fascination med döden, vilket delvis uttryckte sig i att han alltid delade sönder byten och sorterade delarna innan han kunde äta dem, för att kunna se vad allting var för något. Han dödade också gärna smådjur långsamt för att se livet lämna dem, på samma sätt som han sett sin brors liv lämna honom.

Umbras föräldrar skällde ofta på honom för att han betedde sig annorluna. Kanske var det välmenande och av rädsla att förlora en till valp, men från Umbras perspektiv var det som att han alltid ansågs vara sämre än sina äldre syskon. Syskonen brukade säga att det inte alls var så, och att de inte ville att han skulle känna som han gjorde. Familjen sade alltid att de älskade honom och bara ville hans bästa. Umbra lyckades aldrig helt tro på deras ord.

Vrede och Kaos
När Umbra var gammal nog att börja kallas vuxen så valde han, trots omstänrigheterna, att stanna med familjen. De var, trots allt, allt han hade. Familjen splittrades dock under Gudarnas vrede, delvis på grund av flera dödsfall och delvis när de kom ifrån varandra under de stormiga och kaosartade tiderna. Umbra och hans syster Penla lyckades hålla ihop, och de vandrade tillsammans en tid. När Numoori drabbades av Chaos-eventet så tappade de båda syskonen dock bort varandra. Efter en tids letande drog Umbra slutsatsen att Penla hade dött i kaoset, och han fick vandra vidare på egen hand. Hans vandring tog honom kors och tvärs över Numoori, stundvis i tillfälligt sällskap av andra vandrare, men oftast ensam.

Ärligt sällskap
Efter att det stora Norrskenet (2014) badat hela Numoori i sitt ljus, och en tjock dimma börjat bildas runt Numooris kust, så råkade Umbra på en ensam valp i dimman. Valpen hette Erlig och han var, trots sin dimmvargshärkomst, rädd för dimman. Umbra tog den unga valpen med sig och tog hand om den. Erlig var evigt tacksam, och växte upp till en ung och livsglad varg som såg upp till Umbra som en äldre bror eller fader. Umbra var inte helt säker på varför han tog hand om valpen, men kom ändå att hysa någon form av familjär relation till Erlig.

Under tiden som Umbra tog hand om Erlig så mötte han Tear, en vandrare som han träffat en gång tidigare och som kände igen honom från deras första möte, även om det varit kort. Trots att de inte kände varandra särskilt väl så kom hon att be Umbra om något väldigt förbryllande. Hon hade nyligen förlorat en kull valpar till missfall, och ville få hjälp att skaffa nya. Umbra gick med på det. Varför inte? Efter mötet gick de skilda vägar igen.

Erlig började snart bli stor nog att ta hand om sig själv. Umbra kunde se mer av valpigheten lämna dimmvargen för var dag som gick, och efter en tids överläggande bestämde han sig för att det var bäst för Erligs skull att skona honom innan han kunde förlora sin glädje till vuxenlivets sorger. Umbra anföll Erlig en dag, utan förvarning, och tog hans liv. Den rädsla han såg i Erligs blick, som övergick i dödens stilla lugn, bekräftade för Umbra att han tagit rätt beslut. Bättre att Erligs ande fick finna lugnet i nästa liv, så som hans broder gjort.

Den korta striden och säkerheten i att han gjort rätt lämnade Umbra i ett uppspelt, närmast lyriskt tillstånd. Han stod ännu över Erligs döda kropp när en främmande karg närmade sig. Åskvilja hade sett händelsen, och tyckte sig finna något i Umbra som hon kunde ha nytta av. Hon erbjöd honom en plats i flocken Devils, och Umbra accepterade gladeligen.

Tillhörighet
För första gången i sitt liv fann Umbra en plats där han kände att han hörde hemma. Han var nöjd i rollen att lyssna och lyda, och ingen i flocken tillrättavisade hans egenheter eller kallade det fel. Devils medlemmar hade många egna egenheter för sig. Han tydde sig till Åskvilja, som gett honom den plats han fått, och var nöjd med det.

Flockledaren Tramptass gick bort inte långt efter att Umbra blivit medlem i flocken. När rollen föll vidare till Saturn var stäppvargen inte särskilt imponerad. Den stora fakargen var mycket ord och lite handling, men Åskvilja stöttade honom, så då gjorde Umbra också det. Han hade trots allt inte känt Saturn lika länge som de andra.

När flocken Qu tog sig in på Devils revir deltog Umbra i striden. Han höll sig på avstånd medan han med sina skuggor högg och slet i de stridande vargarna från fiendeflocken, och sårade bland annat Huyana och Yargol. Mitt under striden så nåddes platsen plötsligt av den stora jordbävningen som skakade hela västkusten. I tumultet attackerades Umbra av Zephyr, men lyckades bli fri anfallaren när ett stort klippblock föll och sände stensplitter deras väg. Striden upphörde då de båda flockarna tvingades sätta sig själva i säkerhet.

Trots det abrupta avslutet på striden, utan någon tydlig vinnare, så kände sig Umbra nöjd efteråt. Det hade gjort honom upprymd och energisk av att delta och slåss för sin flock, och han ansåg att känslan igen betydde att han hade gjort rätt. Detta var den plats han tillhörde.

Skuggfall Teater
Umbra var en av de från Devils som besökte invigningen av Skuggfall Teater, tillsammans med Åskvilja, Stormvind, Midas, Zhevra och Tannin. Devils hade varit i kontakt med flocken Tenebris tidigare, då den unga flocken hade ett snabbt växande inflytande och många ögon och öron som kunnat hålla utkik efter vargar Devils eftersökte, i utbyte mot annat. Vad Devils inte hade väntat sig var att de, under gladiatorstriderna vid invigningen, skulle bli nerkallade på arenagolvet för att själva få avrätta förrädaren Malvado med hela Numoori som publik. Som om Gudarna hört Devils böner kastade sig även Mivria, en av flockens långtida fiender, ner på golvet och krävde att få slåss vid Malvados sida. De båda åldrade vargarna hade inte en chans mot Devils unga, starka medlemmar. Striden var en kortlivad slakt, och slutet på en gammal era.

Devils var dock inte helt utan förluster under invigningen. Under kvällen fick de beskedet att Zhevra hittats dräpt utanför träningsområdet runt teaterbyggnaden. Hon hade blivit funnen av Even från Tenebris, och en brun fakarg som bar samma märke i pannan som blivit bränt på Zhevras döda kropp. Ljusets Krigares märke.

Under kvällen mötte Umbra även den underliga lilla räven Kremla, och en blå stäppvarg vid namn Pond som båda bad om att få bli medlemmar i Devils. Umbra skulle senare inse att Pond troligt var hans son, efter hans andra möte med Tear.

Vaken och Levande
Tiden efter Skuggfall gjorde Umbra mer säker på sin plats i Devils. Han hade försvarat flocken från inkräktare, hade deltagit i att dräpa några av deras äldsta fiender, och kände varje gång samma eufori som han tog som en bekräftelse på att det han gjorde var rätt. Han följde med Åskvilja på uppdrag i Höstskogen nära Qus revir, och hjälpte henne att dräpa två av fienderna; Wulfric och Hamla. Han hade aldrig känt sig så levande.

När Saturn övergav sin ledarroll och försvann så förargade det flocken, och han utnämndes till förrädare. I hans ställe klev Åskvilja upp som ledare över Devils, och med henne började flockens förändring. Devils kunde inte isolera sig själva längre, och Umbra – som var en van vandrare – var en av de som gav sig ut i Numoori för att söka information om händelser och landets flockar. Det var skönt att vandra igen, men mer än något annat så var det skönt att ha ett syfte.

När himlen fylldes av ett nytt enormt Norrsken (2020), som tycktes bölja norrut och bjuda vargarna att följa efter, så var Umbra redan ute på en av sina vandringar. Eftersom att han sökte händelser och information kändes det rätt att följa ljuset även för flockens skull. Längs vägen mötte han Himalaya, som han kom att slå följe med. Deras flocktillhörigheter kom aldrig på tal, och deras vägar skiljdes åt igen efter att de nått norrskens-firandet i Eriinari och spenderat en intim natt tillsammans.

Relationer
Släkt
 * Estat (npc) - Far - Det var länge sedan nu.
 * Villtur (npc) - Mor - Lever ni än?
 * Penla (npc) - Äldre Syster - Gjort är gjort. Jag är ändå glad att du lever.
 * † Villia (npc) - Äldre Syster - Vila i frid.
 * Feras (npc) - Äldre Bror
 * Grati (npc) - Äldre Bror
 * † Tonra (npc) - Kullbroder - Jag såg dig finna frid i slutet. Tack.


 * Dew - Son
 * Fenn - Son
 * Lagun - Dotter
 * Pond - Son - Jag antar att du kan vara min.


 * Devaron - Dotter
 * Esseles - Dotter
 * Iridonia - Dotter
 * Zygeria - Dotter
 * Dathomir - Son

Devils
 * Åskvilja - Jag lyssnar.
 * Frost
 * Kione
 * Kyoko
 * Ledenu
 * Midas
 * Stormvind
 * Tannin
 * Tilaqiia
 * Tomkin

Tidigare medlemmar
 * † Tramptass - En gamling.
 * † Novoka - Offrad.
 * † Qilaq - Offrad.
 * † Tapeesa - Offrad.
 * † Zhevra - Förlorad.
 * Saturn - Stora ord och ingen handling. Stack utan ära.

Ett namn
 * Nephania (Tenebris) - Treontha, Qu och nu en i staden? Vart är du på väg?
 * † Tear - Okej.
 * Weles - We'll meet again.
 * Himalaya - Ett trevligt möte.
 * Yargol (Qu) - Du är lätt att känna igen. Ett namn var inte svårt att finna.

Inget namn
 * Nevrast
 * Nibber
 * Tycha
 * Marcela
 * Huyana (Qu)
 * Zephyr (Qu, vet ej att han bytt flock)

Dödade
 * † Erlig (npc) - Du är fri nu.
 * † Malvado
 * † Mivria
 * † Hamla (Qu, npc)
 * † Wulfric (Qu)

Trivia

 * Umbra har troligt någon form av autism.
 * Han separerar och sorterar alltid sin mat innan han kan äta den. Det är en ritual som började redan som valp, då hans fascination för döden först började och han fann intresse i att lära sig alla delar kroppar bestod av. En liten del av honom hoppas på att en dag hitta var en levande varelses själ finns i kroppen, så han kan bekräfta om själen har gått vidare.
 * När Umbras konto först skapades så var det som en skuggvarg. Kontot kom dock inte att startas under 2014, och innan Kreft bestämde sig för att starta upp karaktären så gjordes Umbra om till en stäppvarg istället.
 * Karaktären fick namnet Umbra då Kreft ville ha ett namn på U, och ordet "Umbra" var det första som fastnade. Att ordet sedan hade med skuggor att göra var en väldigt passande slump då karaktären till en början var menad att bli en skuggvarg.