Digne

Personlighet
Digne hade svårt att lita på andra på grund av sin bakgrund, och om någon bröt hennes tillit så fick de aldrig tillbaks den igen. Hon var också rädd för eld, och vaknade ofta av mardrömmar om sin far och eld. Hon tyckte inte om när andra talade i mun på varandra, och avskydde när andra ljög. Om någon ljög för henne så var de genast inte ens värd luft i hennes ögon. Hon blev också sur om andra retades, oavsett om det var mot henne eller mot någon annan.

Hon försökte hålla sig på gott humör, men tog inte kritik bra och gillade inte när andra tjatade. Hon tyckte om sin ensamtid och isolerade sig gärna, vilket delvis var för att inte låta andra komma henne nära. Hon var rädd för att bli sårad. Hon ville helst inte bli störd när hon satt i ett träd och blundade för att insupa omgivningen. Det var en form av meditation för henne, och hon föredrog även att sova i träd. Digne blev ledsen om hon råkade på sjuka växter, och ingrep alltid för att försöka hjälpa. Hon älskade växter, och hon tyckte ofta att de "talade" till henne genom hennes kraft. Hon tyckte om att lyssna till växters "sång", och kunde bli butter om någon avbröt henne.

Digne blev glad när andra bjöd henne på mat eller erbjöd sig att hjälpa henne med saker. Hon följde flockens regler så gott hon kunde. Hon älskade att äta ormar och att klättra i träd.

Hon blev lätt äcklad och hade svag mage för sådant som äcklade henne. Hon hade svårt för större skador och sår, vilket var ett hinder för hennes helande förmåga. Hon ville dock gärna hjälpa andra, och tvingade sig själv att stå ut med sådant som äcklade henne för att göra det.

Utseende
Digne var en typisk naktaki, med liten storlek, rörliga leder och lång svans. Hon var övervägande gulgrön till färgen med turkosa, svarta och vita inslag. Hennes färger och teckning påminde om en turkosbrynad motmot. Hon hade en septum piercing.

Krafter
Växter Växter var Dignes primära kraft, och den hon hade bäst kontroll över. Med den kunde hon:
 * Få ting att växa fram ur jorden
 * Få redan existerande växter att växa
 * Styra växter efter behag

Helande Den helande förmågan var Dignes sekundära kraft, och en hon hade svårare att använda. Hon behövde ha fysisk kontakt med någon för att kunna hela dess skador. Med kraften kunde hon:
 * Hela mindre sår på sig själv och andra
 * Stoppa blödningar
 * Hela större skador på andra

Början
Infinity, som hon hette som valp, föddes utanför Numoori i flocken Troyur; en flock bestående av naktakis som levde på en savann. Hennes första tid i livet var lugn, men det kom att ändras snabbt. Infinity följde en dag med sin fader, Sifgar, ut för att jaga antiloper. Hon var fortfarande för ung för att vara till någon hjälp, men de bestämde sig för att försöka fälla en antilopunge tillsammans. Förgäves. Djuren vek undan utan problem, och Infinity lyckades inte fånga något alls. Hon vände sig mot sin fader, men han var borta. Hon ropade desperat efter honom och letade länge, men fann inga spår.

Till slut återvände Infinity hem, utan fångst och utan sin fader. Hennes moder, Trandign, skyndade sig fram till sin dotter när hon såg hur bedrövad hon var. Hon frågade vad som hänt, och Infinity berättade att fadern var borta. Trandign förstod inte varför Sifgar skulle försvinna sådär, men tröstade sin dotter så gott hon kunde. Han skulle säkert komma tillbaka. Men en annan flockmedlem, Mufril, hade överhört vad Infinity sagt. Han berättade för Trandign att han haft misstankar om Sifgar länge, och det här bekräftade hans misstankar. Fadern hade förrått flocken.

Sifgar förrådde sin egen familj till fiendeflocken Granduis, för att han ville vinna Zringoghs gunst. Hon var Granduis nästa tronföljare, och Sifgar ville ha den makten. Han ville bli kung. Några dagar efter hans försvinnande så anföll Granduis Infinitys flock. Hon var själv iväg när det hände, för att jaga orm, och anade inte oråd förrän hon var på väg hem igen. Med sin fångst stolt i munnen möttes hon av lukten av rök. Hon släppte sitt byte och skyndade hem så snabbt hon kunde.

Hon möttes av rök, eld och blod. Döda flockmedlemmar låg överallt, och bland dem fanns hennes mor. Trandigns döda kropp låg klämd under ett brinnande, fallet träd. Infinity försökte att flytta på trädet, men hon var inte stark nog. Det gick inte att rubba. Hon bröt ihop, och kunde inte hindra elden när den spred sig till moderns kropp och förvandlade den till sot och aska. Helt förstörd satt Infinity kvar, tills röster nådde henne. Där fanns fiender i närheten. Hon vände sig mot ljudet, och hann precis se elden komma farande mot henne i rasande fart. Hon reagerade direkt och började springa för sitt liv. Hon undvek elden så gott hennes unga kropp kunde, och bakom sig hörde hon den där rösten. Den alldeles för bekanta rösten.

Spring, spring, ropade Sifgar, med ett leende på läpparna.

Trinity
Infinity flydde till Numoori, där hon vandrade ensam under lång tid. Efter ett tag så fann hon flocken Trinity, och blev medlem hos dem. Där fick hon vänner. Hon började öva med sin växtkraft, och blev mer bekväm med den.

Lång vandring
När Trinity flyttade från Ötamon för att slås samman med Isil Anar i Lövskogen så valde Infinity att gå sin egen väg. Hon stannade till vid Måntemplet, och träffade där silannis från flocken Lomodia. Hon kom med tiden att bli god vän med flocken, och hjälpte dem med diverse uppgifter. Men efter en tid så valde hon att lämna dem och fortsätta sin vandring.

Hon tog sig söderut, och stannade en längre tid i Kawazatriskogen. Hon trivdes i djungelns klimat. Under sin tid i djungeln så upptäckte hon sin helande kraft, och experimenterade så ofta hon kunde med den. I djungeln så hittade hon Ruinerna, vilka påminde henne om sitt gamla hem. Hon saknade sin mor något enormt, och ville hedra henne på något vis. Hon tog namnet Digne, efter Trandign, och kunde äntligen börja släppa sin gamla sorg.

Hon vandrade norrut igen, och kom till Tvillingklipporna på Numoorislätten. Där fick hon höra att Ken-Yak blivit infekterat av zombies, så hon valde att gå åt motsatt håll. Hon fortsatte österut, och stannade en tid på Öarna. Där träffade hon havsvargar från Shendu, och det var i ett utbyte med dessa som hon fick sin septum piercing.

Därefter begav hon sig norrut igen, och cirklade tillbaks från bergen och ner i Lövskogen. Där återförenades hon med sina gamla vänner från Trinity, och blev övertalad till att gå med i Isil Anar.

Isil Anar

 * Blev medlem i Isil Anar, och fick såväl nya som gamla vänner åter
 * Attackerades av Molok och förlorade höger framben
 * Besökte invigningen av Skuggfall Teater ihop med flocken
 * Återvände hem med flocken
 * Attackerades och dödades av Adena

Relationer
Familj
 * Trandign (npc) - Mor - Det var inget värdigt sätt att dö på, förlåt mig, jag försökte.
 * Sifgar (npc) - Far - Jag förstår inte.. hur kunde du!?

Isil Anar
 * Ronia - General - Må Aurinko beskydda er.
 * Virel - Vän - VIREL, NEJ.
 * Mercedes - Nära vän - Där och då bevisade du att jag kunde lita på dig, jag är stolt över att kalla dig min vän.

Övriga
 * Ivy - Ogillar - Jag förlåter dig inte, men vi båda gjorde fel.
 * † Wami - F.d. flockledare, Vän - De andra berättade om ditt öde, det gjorde mig förkrossad. Vila i frid min vän.
 * Lomodia - Nära vänner - Tack vare att jag fick hjälpa er med boningarna behärskar jag min kraft än bättre. Jag borde hälsa på någon gång, vi hade kul tillsammans.
 * Urban (npc) - Zombiejägare - Jag kan inte beskriva min tacksamhet över att du berättade om situationen i Ken-Yak.
 * Gonkel (npc) och Zorpa (npc) - Byteshandlare från Shendu - Jag var allt misstänksam men ni bevisade att jag kunde lita på er, ringen sitter bra.
 * Blair - Främling - Jobbig lipsill.
 * Molok - Bentjuv - Kommer du tillbaka.. är du dödens.

Trivia

 * Digne hade inte varit en aktiv karaktär sedan 2013, då dök hon upp i endast två rollspel för att inte bli aktiv förens slutet på oktober 2018. Gammal karaktär, men knappt rollspelad.
 * Efter att Digne förlorade sitt ben utvecklade hon en rädsla för bevingade vita vargar, genom att spotta mot vita fåglar uttryckte hon sin ilska och misstycke gentemot Molok.