Eldar

Detta är en rasbeskrivning av rasen Eldar, vilket är en inofficiell ras i Numoori. - UNDER UPPBYGGNAD -

Allmänt
Eldars historia är lång och sträcker sig flera århundraden tillbaka. De lever i det odödliga landet Isilóth, i en värld långt bortom Numoori vid namn Aranor och var en av de första raserna att bevandra dess mark. Eldar är den ras som är mest lik Aranors vargar till utseendet även om de anses mycket vackrare och visare. De är högresta, ofta ljushyllta till färgen och är en bra bit större än den vanliga vargen. Med långa stabila ben, högburet huvud, lång svans, något spetsigare öron och längre päls är det svårt att förneka den elegans och kraft de utstrålar. Eldar är absolut inte sköra eller pinnsmala, endast något lättare i kropp och rörelser än den vanliga vargen.

Eldar åldras långsamt och blivit aldrig riktigt gamla. De växer och utvecklas likt vilken varg som helst fram tills att de är mellan 25-30 människoår (honorna växer och mognar tidigare än hanarna). Därefter stannar åldrandet upp och efter flera årtionden besitter de fortfarande samma vitalitet som när de var unga. Det är inte ovanligt att individer blir uppemot och över 600 år gamla. Med andra ord så lever de länge, så pass länge att vissa skulle kalla dem för odödliga varelser. Detta är dock inte helt sant eftersom de alltid kan dö genom våld och sorg. På grund av sin långa levnadsålder ser Eldar ofta världen ur ett annat perspektiv. Allting runt omkring rinner förbi dem. Själva fast i en kropp som knappt åldras ser de omkring sig alla döda ting de älskar - ser ting ständigt åldras och dö. Det är en djup sorg för dem, en medfödd sorg, som följer med dem hela livet. Det är oftast den sorgen som dödar dem i slutändan, så länge de inte dör i strid eller av skador de dragit på sig.

På grund av det långa liv Gudarna skänkt dem så har Eldar svårt att fortplanta sig. Det, tillsammans med dödens sorg, var det pris de var tvungna att betala till Gudarna av uppenbara orsaker. Det är ytterst ovanligt, nästintill omöjligt, att de får mer än en avkomma under sin livstid.

Fysik
Eldar är en storvuxen ras som utstrålar elegans och kraft. Mankhöjd ligger mellan 120-135 centimeter för honor och 130-145 centimeter för hanar även om viss avvikelse kan förekomma. Kroppen är kraftfull utan att vara tung - något kortare är den vanliga vargens med djup bröstkorg och lätt krökt rygg tillsammans med långa och stabila ben. Det är en smidig och ”seg” ras med snabba reflexer och rörelser. Däremot inte nödvändigtvis den starkaste och inte heller den ras som är skapad för närstrider. När de är lätta på fötterna (tassarna) kan Eldar röra sig nästintill ljudlöst oavsett underlag. De besitter en kroppens lätthet och en uthållighet utöver det vanliga som gör att de sällan blir utmattade eller trötta. De är naturliga vandrare som ofta stiger upp före månen och solens uppgång för att vandra i skogarna.

Det högburna huvudet är kilformat - långt, utan överdrift, samt något nättare och smalare än vargens med rena linjer. Huvudet pryds av högt ansatta och styva öron med spetsiga toppar. Ögonen är smala, medelstora och lätt snedställda med extremt skarp syn. Svansen är väl ansatt och lång med rik behåring. Pälsen varierar från medellång till lång och består av både täckhår och underull. Fällen förekommer främst i jordnära färger. Diverse markeringar kan förekomma och vissa av dem tycks lysa. Ljusa färger i vit/silver med nyanser av till exempel blått, grönt och lila är vanligt tillsammans med brunspräckliga, rödbruna och viltfärgade kulörer. Helt svarta individer förekommer också även om det är mer ovanligt.

Mentalitet
 Eldar är en vis ras med ett öppet sinne som gör att de är mer intresserade av andra varelser än sig själva. Deras glädje är att kunna tala med allt och alla (de förstår de flesta tungomål) och därför visar de ofta nyfikenhet och sympati för andra levande individer. Deras röster är melodiösa och många av dem gillar att sjunga. En Eldar är alltid vältalig, oavsett vem hon talar till. För utomstående raser kan Eldar ibland upplevas som abstrakta och diffusa i sin talan. De talar ofta i gåtor som sinsemellan dem är begripliga med som för andra kan upplevas som svårtolkade.

 Eldar har långt till ilska och tar hellre sina fiender med iskallt lugn än att brusa upp i vilt raseri. De är sällan våldsbenägna men om de väl strider så förlitar de sig främst på sina krafter som de utvecklar väldigt starka band till. Fysiska strider ingår de sällan i så länge de ej blivit tränade eller ingår i landets krigshär.

Krafter
kommmmmmeeeeeerr

Historia
kooooommmeeeeeeeeer