Windfari

Vindens, stormens och himlavalvets gudinna. En gudinna som sägs ha ett vilt skiftande känsloliv, precis som vinden. Ena sekunden en lugn bris, andra en virvlande orkan. Be till henne om lycka och styrka att följa dina drömmar. Hon står även för friheten. Det sägs att Windfari tillsammans med vattnets gud Kaito fick sonen Duraneir, månguden. Det sägs att hon är den som ingriper oftast i de dödligas liv i Numoori.

Plikter
Windfari styr främst över vinden, friheten, och i viss mån vädret. Orkaner och annat oberäkneligt väder förknippas ofta med henne, och ibland även regnoväder, trots att hon inte härskar över vattnet. Hon är även gudinna över det svallande känslolivet, och ansvarar för vargars drömmar och lycka.

Hon är den Gudinna som både förbarmar sig över och förbannar flest vargar. Med ett känsloliv lika vilt och oförutsägbart som elementet hon representerar, så sägs det att hon följer individuella vargars liv med spänd förväntan. Hon finns i varje andetag du andas, hon delar glädjen och sorgen och ilskan med varje varg.

Detta leder till att hon ständigt försöker kontrollera sig själv för att inte brista ut i lyckorus varje gång en individuell varg når den framgång hon tycker den förtjänar, eller kasta en förbannelse om evig olycka över de hon finner har syndat.

Hon kan av vissa ses som en orättvis gudinna, då hon ofta tar sidor i konflikter bland de dödliga, och överhuvudtaget är oerhört nyckfull i sitt utdelande av straff och gåvor.

Vargars böner och ordspråk
Figurerar mycket ofta i böner som handlar om individuella vargar, då hon är en gudinna som lyssnar om du i stor känslostorm åkallar hennes namn, om det så är i förtvivlan, glädje eller hämnd du kallar på henne. Ju starkare känslor, desso större chans hon hör dig.

Ett vanligt uttryck för bevingade vargar är "vargar med Windfaris gåva", vilket som ordspråket antyder även talar om att de bevingade håller henne nära som gudom.

Exempel på böner:

''"Som vinden du viner böljar över fältens gräs. O du kommen evig och älskad Gudinna av vind." "I vinterns kyla vi kallar dig. I vårens regn vi hälsar dig. I sommarens bris vi tillber dig. I höstens brand vi älskar dig." ''- Okänd (?)

"Windfari, när jag nu ser upp i din sky. Elden den bränner, svider i min kropp. Ge mig styrkan att se, ge mig kraften att le igen. Låt min kropp svalkas av din vind. Låt den best vars tänder tär i mig släppa taget. Låt min kropp vila. Låt min själ gå i frid. Ty jag lämnar denna värld med värk i var led. Utan hopp. Utan ro. Låt din vind skölja smärtan åt sidan. Låt din vind ge mig hoppet åter. Låt din vind föra mig med sig. Låt din vind föra mig i säkerhet. Till en plats utom smärta. Till en plats där jag kan vila i frid. En värld där jag aldrig mer behöver vara rädd. En värld där jag aldrig mer behöver känna smärtan. En värld där jag aldrig mer behöver oroa mig för vad som sker härnäst. Ge mig frid." - Knutten, 28-02-2011

Symbolik
text

Historik
text.

Utseende
I formen av en dödlig varg tar sällan Windvari samma form två gånger. Det sägs dock att hon föredrar en vacker vargs vita fäll, som aldrig blir smutsig.

Personlighet
Windfari tar med sig många element från sin eviga form över till de kroppsliga. Ett skiftande temperament, med ett stora hjärta innehållandes kärlek som hon ofta försöker sprida. Hennes glödande passion kan lätt övergå till avundsjuka och vrede, om man försummar hennes gåvor eller försöker visa sig bättre än henne på något sätt.

Krafter och förmågor
Det är sagt att Windfari kan framkalla väder av olika slag, och få vargar att känna saker det kanske inte normalt skulle känna. Hon styr luften och vinden, och sägs kunna ge medvind till de som ber om en snabb färd, eller motvind till de som går mot hennes vilja.

Windfaris tårar
Det sägs att ibland när regnet faller, så är det Windfari som sörjer de dödliga hon förlorat; tårar hon fäller för de allra mest hängivna och dem som stått henne närmast. För när en som älskar henne så djupt, och enbart ber om närhet och att få älska, så har gudinnan svårt att inte få vargens önskan att infalla. Ibland blev frestelsen så stor att hon inkognito förvandlat sig själv till en inslagen dröm, och vandrat resterande liv som partner och älskare åt den som hängivet tillbett henne, själv intagit rollen som en gåva den till troende. När den dödlige lämnat jordlivet av hög ålder eller sjukdom, så har alltid Windfari återgått till sina gudomliga plikter; ofta med ett ihållande regnoväder som följd.

Den stumma svanens sång
Berättad av Erakan

"En historia om en varg som ylade så vackert att även Gudarna grät när hon sjön. Det var bara Windfari, vars egna skönhet ifrågasattes i relation till denna varg. I sin ilska, förvandlade hon vargen till en stum svan.

Länge levde den vackert ylande vargen fångad i sin svankropp, så länge att vargen hann bli gammal och kom till insikten att den skulle dö i svanens kropp.

Windfari hörde vargens böner, och förvånades över deras innehåll; för medan Windfari hade förväntat sig tillrop på att få bli återställd eller till och med rättfärdigad på annat vis, hade Hon inte förstått vidden av vargens band till sin sång. Vargen bad som inget annat än att få sjunga en sista gång, och göra alla som lyssnade lite gladare och lite varmare. För det var allt vargen någonsinn hade velat göra med sin röst: Att göra andra glada, och göra Numoori bara lite ljusare.

Rörd av vargens bön, tillät hon varg-svanen att brista ut i sång när dödens ögonblick kom. Det var dock inte ett yl, utan den vackraste fågelsång som fick skyarna att spricka och skogarna att blomma.

Vargen i sin svanform, innan Chaibos välkomnande, hade dock tagit sig en partner. När deras ungar växt upp och själva skulle dö, så brast även de ut i den klaraste sång som vi än idag kan höra från ättlingarna av Windfaris svan"