Stostine

Stostine - Grottvarg/Månvarg/Dimmvarg

Avled av en olycka den 22 mars 2012. - ändrar snart om all text till dåtid och uppdatera~

Historia
Vilka Stostines föräldrar var vet ingen. Det är ovisst om hon har några släktingar alls. Hennes första levnadsår spenderades i en djup och mörk grotta. Med hjälp av sina stora öron och ekolod kunde hon med lätthet hitta och röra sig fritt i grottans mörker. Ytterst lite dagsljus nådde hit genom ett fåtal springor. Likaså växte ytterst få växter på denna plats. Mossor var det som överlevde i denna mörka och aningen fuktiga miljö. Stostine levde på att med hjälp av ekolod och sina känsliga morrhår leta och jaga sorkar.

När så Gudarnas vrede drabbade världen slets Stostines mörka hem i tu. Hela hennes grotta rasade samman bit för bit för att ge plats åt vad som idag är känt som Mardouf - "Dödens ravin". Så snart som Gudarnas vrede var över kunde den nyfikna och ljusskygga varelsen leta sig ut i det stora Numoori som för henne varit okänt. Med ens kunde hon se en värld så vid och klar. Natten var för henne ljuvlig. När sedan dagen grydde blev hon mäkta förvånad. Att det kunde bli så ljust! Hennes mörkeranpassade ögon förblindades av solens sken och hon blev tvungen att söka skuggan.

Trots detta var hon ännu nyfiken. Att hon kunnat leva så länge under jord utan att veta vad som fanns att skåda därovan.

Mer kommer~

Fysik
Stostine har ett minst sagt speciellt utseende. De stora, fladdermuslika öronen hjälper henne att lokalisera även de minsta ljud och hon använder dem för att orientera sig i mörker och tät dimma. Den aninge överdimensionerade nosen äv vit till färgen och likaså är hennes hud under pälsen, trampdynor och klor. Även delar av den annars grå och bruna pälsen är vit. De stora blå ögonen har mycket stora, runda pupiller som ger henne bättre mörkerseende, men som en negativ effekt av detta klarar inte Stostine av skarpt solljus. Detta bländar henne och vissa dagar är hon så gott som blind. Morrhåren på hennes nos fungerar som känselspröt och hon använder dem för att jaga gnagare i håligheter i marken. Den yviga pälsen i öronen hjälper henne att hålla insekter och andra parasiter borta. Den korta svansen är täckt av långa, ljusa strån och mycket yvig. Likaså är såväl frambenen, tassarna, låren, höfterna och buken på denna tik täkt av lång, yvig päls. Pälsen gör att hon ser grövre ut än vad hon egentligen är.

Personlighet och Mentalitet
Denna tik har en väldigt utåtruktad personlighet. Det är lätt att tycka att hon verkar irriterande och/eller jobbig till att börja med, men snart nog inser man oftast att hon är en ganska trevlig krabat. Hon skäms sällan, och drar sig inte för att ställa de frågor de andra inte törs yttra. Hon har en pigg och glad syn på livet och anser att man borde leva var dag för sig. Hon försöker allt som oftast liva upp stämningen och den pinsamma tystnaden är hennes nemesis.

Ljud
Ljudet är den kraft hon utvecklat längst då hon med denna kan hjälpa till att orientera sig själv när så behövs. Hon kan ekoloda och även skapa höga ljud som orsakar smärta i trumhinnorna. Än så länge klarar hon dock inte helt av att göra detta utan att skada sina egna hörselorgan.

Dimma
Dimman har hon inte lärt känna lika väl. Vid ett fåtal tillfällen har hon lyckats få dimma att "rinna ut ur henne". Det ser då ut som om dimman letar sig fram genom hennes päls, över hela kroppen.

Släkt
Kan delas in i klaner, flockar, eller dylikt efter önskemål Text Text.
 * Namn
 * Namn

Andra relationer
Vänner, fiender, osv Text Text.
 * Namn
 * Namn

Trivia

 * Var till en början en Ljudvarg/Månvarg/Dimmvarg korsning, men ändrades till Grottvarg när den rasen skapades.