Jodano

Personlighet
Vårdslös, framfusig och spontan. Jodano hade intensitet i det mesta han gjorde, där han snabbt kunde växla från vila till aktivitet och tvärtom. Han var en självgod varg med stort ego, som inte brydde sig om vem han trampade på tårna för att få det han ville ha. På grund av sin charmkraft besatt han en fejkad typ av karisma som tillät honom att göra och bete sig lite som han ville och ofta komma undan med det.

Utseende
Jodano hade en kompakt och stryktålig kropp med muskulösa ben och breda tassar. Fysiken gjorde honom till en bra klättrare med god balans, medan uppväxten bland Blodbergen gav honom möjlighet att utveckla färdigheten. Precis som Jodanos personlighet var hans rörelsemönster intensivt och uppfattades ofta som explosivt och kraftfullt, med bra reaktionsförmåga och snabba reflexer.

Hans päls var tät, ofta ostyrig och bar olika mörklila nyanser med ljusare undersida och tydligt mörkare ovansida. Öronen var mörka – nästan svarta – och på huvudet, ner mot skuldrorna reste sig en tjock och hög, turkos man. Håren var styva nog att hålla manen upprätt – utan att den föll till sidan eller helt tappade form – men förblev trots det följsam. Hans ögon var mörkt röda.

Krafter
Charm Charmen var en kraft Jodano inte medvetet kunde styra eller för den delen var medveten om att han hade. Han visste att få kunde neka honom det han ville ha, men såg det snarare som ett karismatiskt drag än en kraft. Eftersom han aldrig aktivt kunde styra charmen uppstod ibland problematiska situationer – både för honom och andra. Beroende på hur mottaglig andra var, kunde kraften framkalla så väl oskyldig beundran och gillande till attraktion och åtrå. Även de som ogillade Jodano hade ibland svårt att helt neka honom, vilket han inte var sen med att utnyttja.

Frätande kroppsvätskor Jodano var en giftvarg och hade attribut som gav honom frätande saliv, som för andra verkade irriterande och bortdomnande samt kunde orsaka stickningar. Ibland led det även till tillfälligt bortfall av päls, något som kunde ses kring bitskador på exempelvis bytesdjur. I hans ådror rann frätande blod som åsamkade smärta genom att både svida och brännas. I större mängder kunde det orsaka öppna sår, mycket likt brännskador. Själv var Jodano aldrig helt resistent och blodets frätande egenskaper försvårade läkningsprocessen av hans egna sår samtidigt som hans päls tog skada av det. Resterande kroppsvätskor var för svagt frätande för att ge någon effekt eller symptom.

Historia
Jodano och hans syster Mardu föddes in i en liten lawarflock som föräldrarna Jahri och Shra var medlemmar i. Flocken hade sitt tillhåll bland Blodbergen och bestod av en grupp stolta individer med en gemensam önskan om att bevara sitt släkte genom rasrena avkommor. I ett försök att skydda valpar och mödrar förvisades därför blivande fäder under sina valpars första levnadsår. Det var en tradition flocken följde i hopp om att undvika så många dödsfall som möjligt, vilket fungerade med varierande resultat. När Jodano och hans systers födelse närmade sig vågade inte deras mor Shra, sätta sin tillit till sina flockfränder och deras beskydd. Hennes känslor för Jahri skymdes av modersinstinkter och bara dagar innan hans planerade avfärd försvann han. Enligt Shras egen utsago hade hennes partner på eget initiativ lämnat flocken tidigare.

Jodano och Mardu fick en stormig uppväxt som genomsyrades av deras mors instabila psyke och bristande uppfostran. Shra blev aldrig densamma efter Jahris försvinnande och började dra sig undan flocken efter valparnas födelse. Hennes tillstånd försämrades allt eftersom syskonen blev äldre och hon led av depressioner och vanföreställningar. Jodano förstod inte varför hans mor stundtals kallade honom vid sin fars namn och anklagade honom för saker han inte gjort sig skyldig till. Anklagelser som bland annat bestod av att Jodano – i Shras ögon Jahri – letat sig en ny partner, vilket i själva verket var hans syster.

När Jodano och Mardu nådde slutet av sin ungdom försvann plötsligt Shra. Hon stod inte att finnas någonstans och flocken gjorde antagandet att hon lämnat dem. Trött på att ständigt ta hand om sitt nervvrak till mor hade Jodano aldrig känt sig så fri tidigare. I det tysta firade han sin mors försvinnande och önskade innerligt att hon aldrig skulle återvända. De två syskonen stannade i flocken en tid innan de bestämde sig för att besöka Kawazatri, en plats som enligt deras mor stått Jahri mycket varmt om hjärtat.

Under ungvargarnas färd förändrades den syster Jodano lärt känna och han började erfara en rad märkliga närmanden av henne. Systern bekände sin attraktion och kärlek till honom och det hela urartade i en vild konfrontation. Samma natt lämnade Jodano henne för att ensam fortsätta sin vandring. Ett par dagar senare, när han nått Kawazatri mötte han Shra och fick lära sig sanningen om sin fars försvinnande. Utan några längre ordväxlingar lämnade han även henne.

Efter att ha bekantat sig med djungeln ett par månader beslutade han sig för att vandra hem. Tillbaka i Blodbergen kunde han inte finna sin tidigare flock men under sin tid i Kawazatri hade han fattat tycke för platsen och bestämde sig för att göra både djungeln och Blodbergen till sitt hem. Han spenderade vinterhalvåren i Kawazatri och sommarhalvåren bland Blodbergen tills dess han stötte ihop med Laali, en gammal bekant och hennes vän, Even. Jodano beslutade sig för att slå följe med dem och lämnade djungeln och bergen bakom sig för att bli medlem i flocken Tenebris. Där stannade han fram till sin död och såg sitt slut i Ken-Yak när vampyren Varya slet strupen av honom.

Relationer
Släkt
 * † Jahri (far, NPC) – Du verkade inte vara något att hänga i granen, precis.
 * † Shra (mor, NPC) – Meh, kärring.
 * † Mardu (syster, NPC) – Din skalle vilar fint i min håla nu.

Tenebris
 * Grendel – Ledare – Det är klös i dig, gubbe.
 * Even – Vampyr
 * Nilo – Vampyr – Du var rolig. Sen gick du och dog...
 * Alonso
 * Ariel
 * Belladonna (npc)
 * Bonk
 * Björnlokla (npc)
 * Dalia
 * Daphne
 * Dicentra
 * Durian (npc)
 * Flippa
 * Gehenna (npc) – Så allvarlig.
 * Glimmer
 * Gregorius "Greger" (npc)
 * Haru
 * Ivo – En sorglig bjässe.
 * Juno (npc)
 * Lava (npc)
 * Lupin
 * Maksim – Makke, sluta spela så jädrans svår.
 * Malva
 * Minerva (npc) – Tysta leken börjar nu. Ja, för dig alltså.
 * Miranda
 * Nephania – Puss, gullet. Vi var rätt bra tillsammans.
 * Prospero – Schysta övningar, grabben. Nu kan Parkour-karriären fortsätta.
 * Sanguinaria
 * Syren
 * Tistel
 * Tyrvi – Skrikhals.
 * Viol

Avlidna flockmedlemmar
 * † Aurora
 * † Tibast
 * † Stephano

Andra bekanta
 * Laali – Jag leder den här dansen, har du inte förstått det än?
 * Frenja – .........nope
 * Varya – Något säger mig att jag inte behöver vänta länge på dig.
 * Yargol – Möt mig i kryptan ( ͡° ͜ʖ ͡°) Dröm om mig, din ruggade hunk.

Främlingar
 * † Blue 
 * Alin
 * Asami
 * Mara – Ut och härja, tjuv.
 * Yina
 * Sari
 * † Arkal – Smutsblod.

Trivia

 * I rollspelet What I'm not säger Jodano till sin motspelare "Dra mig i svansen och kalla mig Delsin". Uttrycket har sitt ursprung i att 'Delsin' länge var det namn han ursprungligen skulle få.
 * Jodano har en alldeles egen, kaosartad pinterest.
 * Han har också en spotifylista.
 * Hans utseende var en av Krefts adopterbara designer.
 * Oddish.