Ephie

Något som slutade fint
Euphemia föddes i Ötamon tillsammans med sina systrar Ajodelle, Atheala samt Alinan. Inte långt efter valparnas födelse blev deras mor, Ajani, mördad utav nattvandraren Even och hans kompanjon Grendel (Ajani blev en fin päls till Varya och Aurora). Deras far, Ethanimero, blev såklart förkrossad när han fann partnerns livlösa kropp.

Ethanimero stötte på Iwaku samma dag som han gjort den förskräckliga upptäckten, till en början visste han inte vem främlingen var och var mer än beredd på att försvara sina valpar. Han skulle inte acceptera att förlora sina valpar också, inte idag. Iwaku talade lungt med den yngre hanen och förklarade att han inte alls var ute efter de små, han förklarade vem han var och slutligen erbjöd han de alla en plats i flocken Draugai. Ethan visste att det inte skulle gå att uppfostra döttrarna i Ötamon så länge som Ajanis mördare fortfarande vandrade bland skuggorna, dessutom påminde platsen för mycket om henne. Nästan desperat tackade han ja till den äldre hannens erbjudande, men endast för att hålla valparna säkra.

Sorgen
Enda sedan början - så länge som Euphemia kan komma ihåg - blev de högt älskade utav sin far. Trots att fadern aldrig sa orden rakt ut visste hon att han älskade dem, det fanns det inga tvivel om. Men det fanns en stor sorg som den lilla tiken tydligt kunde läsa av i sin fars ansikte, sorgen vacklade aldrig, den var där varje dag. Valparna hade tidigt fått lära sig att de aldrig skulle bringa upp mamma som ämne, de visste att hon var död men bara av att deras far talade om hans livs kärlek gjorde ont i Euphemia själv. Hon ville aldrig se honom vara ledsen.

Avskedet
Han hade funderat på det länge och tänkte tillslut förklara för sina döttrar om vad som skulle ske, Ethanimero tänkte lämna Draugai och bege sig mot Måntemplet i Ötamon, han erbjöd dem nu unga tonåringarna att följa med ifall de hade lust. Detta kom inte som en chock för Euphemia, det gjorde henne ledsen men hon var absolut inte förvånad. Själv valde hon att stanna, hon uppskattade gemenskapen inom flocken och älskade Döda skogen som blivit hennes hem. Alinan valde att följa med fadern vilket gjorde ont inombords, hon fick glädja sig åt att åtminstone två utav systrarna valde att stanna.

Fysik
Brun liten bajs med vita prickar på, grönbruna ögon.

Styrkor

 * Starkare och snabbare i månsken
 * Läker fortare i månsken
 * Skicklig simmare
 * Uthållighet
 * Köldtålig

Svagheter

 * Kan endast använda sin helande kraft i månljus
 * Svagare och långsammare under dagen
 * Varma klimat
 * Lättskrämd

Personlighet och Mentalitet
Euphemia är en disciplinerad och pålitlig tik som följer Draugais regler så gott som hon kan, hon har en oförmåga att ta kritik och blir oerhört besviken på sig själv om hon misslyckas med något. Avskyr individer som ljuger och försöker själv med att aldrig göra det, vilket inte går så bra eftersom hon alltid vill bevisa att hon också kan saker och ting. Det märks tydligt på henne när hon ljuger då hon märkbart utstrålar nervositet, samt att hon försöker byta samtalsämne. Hon är väldigt nyfiken på främlingar och närmar sig dem mer än gärna trots att hon är aningen lättskrämd, vill alltid väl.

Har en förkärlek för runda föremål och samlar på dem, kan bli riktigt upprörd om någon stjäl hennes värdefulla ägodelar, likväl om hon tappar bort dem.

Is

 * Frysa vatten samt styra isen ☑
 * Skapa frost, hindrar individer med växtkrafter från att kunna nyttja dem ☑
 * Forma is efter behag, exempelvis små vassa iskulor eller isspjut ☐

Helande
( vet inte om att den finns ännu ) Faktum: Hennes helande krafter fungerar endast i månens ljus
 * Hela mindre sår på sig själv och andra ☐
 * Hela större skador på andra ☐

Familjen

 * † Ajani, mor; Din bortgång gjorde pappa oerhört ledsen, jag önskar att det fanns ett sätt som jag kunde bringa dig tillbaka på.
 * Ethanimero, far; Varje dag både tänker jag på och saknar jag dig, det är nu jag börjar förstå hur mycket som du saknar mamma. Jag hoppas att din sorg byts mot lycka när du nått Måntemplet, ta hand om er.
 * Ajodelle, syster; Jag sa ju att vi lär träffa på pappa igen, men ändå valde du att lämna.. nu är det bara jag och Atheala kvar.
 * Atheala, syster; Det är bara vi kvar nu, snälla lämna mig inte. Jag tycker om att studera dig och din helande kraft, den är ytterst intressant. Snälla, stanna.
 * Alinan, syster; Jag hoppas att vi en dag skall återses systra mi, jag skänker en tanke åt er så ofta som jag kan. Ta hand om pappa.

Draugai

 * Iwaku, ledare, släkting; Jag vill aldrig misslyckas eller visa mig svag inför dig, jag ska ge mitt allt och göra dig stolt!
 * Bushi; Du är något.. lättretlig.
 * Ethiezhte, faster; Det är skönt att ha dig i min närhet.
 * Labonita; Du har lärt mig så mycket.
 * Mika, kusin; Jag uppskattar verkligen att vi har fått spendera så mycket tid tillsammans.

Övriga

 * Blair, främling; Fräck, är vad du är!
 * Karl Johan, kmr; kmr

Trivia

 * Hon har satt sin tass utanför Döda skogen tidigare, men då var hon alldeles för liten - det är inget som hon kommer ihåg. Kan inget om andra platser i Numoori eller vart de ligger, förutom Ötamon och Måntemplet som hennes far berättat om