Volbara

Personlighet
Volbara kan vara svår att läsa av. Han är ofta mycket tålmodig, håller huvudet kallt i de flesta kniviga situationer sin ungdom till trots. Han möter aldrig främlingar med vrede, men inte med djupaste vördnad heller för den delen. Oftast brukar han försöka läsa av dem med sin vaksamma blick, försöka förutse deras nästa drag samtidigt som han har koll på situationen med en mjuk, dov röst. Förstås, uppskattar han gärna den respekten han tycker att han själv förtjänar. Volbara har haft svårigheter med att öppna upp sig för någon annan än hans två kullbröder, och hans bästa vän Valoria. Han är beskyddande, ofta överbeskyddande och hatar alla som ger sig på eller försöker ta hans älskade ifrån honom.

Utseende
Volbara är smal, slank men muskulös och stark för sin storlek. Hans basfärg är vit men ryggen, framsidan av låren och de övre stjärtfjädrarna är i en mörkbrun färg, likt den markering som pryder och ramar in hans röda ögon. I nacken växer om våren, sommaren och hösten stora, klarröda fjädrar i samma färg som hans klor. Under vintern, eller kallare tider, skiftar Volbaras fäll till helt vit och han sliter ofta impulsivt av sig de stora, vackra fjädrarna av djuriska själ ingen riktigt kan förklara. Samma beteende går att finna hos hans farfar, som ska vara mycket lik honom.



Krafter
Eld Volbaras i regel lugna temperament till trots besitter han en av de mest förödande krafterna man känner till - elden. Volbara är mycket utvecklad i sina eldkrafter, sin ålder till trots. Likt sin far utvecklade även Volbara en antändningsblåsa som är belägen under hans tunga. När han sprutar eld 'aktiveras' blåsan direkt och antänder Volbaras andedräkt vilket leder till att eld bildas, allt ifrån små gnistor till dödliga flammor med en räckvidd på ca 30-40 m (observera dock att för att nå en så lång räckvidd fokuseras eldstrålen vilket gör den mycket smalare. Han skapar större förödelse med kortare räckvidd, eftersom elden på så vis "breder" ut sig bättre.) Men vad gäller eld är det inte bara hans mun som kan orsaka det, utan kraften sitter även i huvudet på honom. Han är till större delen immun mot eldkrafter (inte till en sådan styrka att han är helt immun. Istället har han ökad tålighet mot just eldtyper.) Volbara kan antända sig själv utan att skadas och kan därmed bara genom att finnas och komma i fysisk kontakt med andra individer/objekt skapa stor förödelse. Många menar att han skulle likna en fenixfågel med just denna attack, och det är mycket möjligt.

Volbaras svaghet är vatten, men den försvagar inte honom fysiskt utan försvagar främst hans krafter. Trots allt är han i grund och botten en fakarg van vid havet, fiske och att dyka djupt. Men som vilket eld som helst släcks den av vatten. Är till exempel Volbara helt genomblöt kan han inte antända sig själv, däremot kan han öka sin kroppstemperatur för att torka snabbare.

Vind Förmågan att styra luften runt sig för att skapa milda såväl som hårda vindar.

Tiden innan Numoori
Volbara föddes på kusten i ett land långt utanför Numoori. Han var den andre sonen till fakargerna Barrabas och Isolde, som både ledde en stor flock med fakarger. Han hade en normal, lugn uppväxt tillsammans med sin äldre bror Bael, och sin yngre bror Vigour, utan större konflikter eller draman att tala om. I tonåren träffade han den föräldralösa Valoria, som kom att bli hans bästa vän med vilken han hittade på allt möjligt tillsammans. Hon blev aldrig officiellt medlem i hans fäders flock, men var ändå alltid välkommen.

En dag när de båda vännerna färdats för långt bort från de familjära jaktmarkerna så blev de attackerade och tillfångatagna av drakargen Ryuuko och hans kumpan. Vännerna fördes till en plats i en öken långt söderut, som Volbara senare skulle referera till som "Huset". Han och Valoria spärrades in i vad som närmast kan liknas vid ett fängelse; en jordborg som några kunniga drakarger byggt med hjälp av sina krafter. Tanken var att hålla Volbara och Valoria instängda där tills deras krafter försvagats och deras själar brutits ner, så att de sedan skulle kunna säljas som slavar till en mästare hos vilken de skulle arbeta tills de dog. Vännerna hade dock inga planer på att låta detta hända, och hade turen att ha fått cellerna intill varandra, vilket tillät dem att kommunicera genom byggnadens väggar. De samarbetade och lyckades bryta sig ut ur borgen, och flydde sedan mot havet långt norrut i hopp om att hitta tillbaka hem, eller en ny plats som de kunde slå sig till ro på.

Nytt land, nya ansikten
Efter att ha flugit i många dagar nådde de slutligen Benkusten. Jagade av tanken på att Ryuuko och hans kumpaner kunde vara efter dem så valde de båda vännerna att ta sig an den stora utmaningen att korsa havet. Efter en lång och svår resa nådde de slutligen Numoori. De anlände i en ny öken, och mötte där en stor, lejonlik fakarg vid namn Azazel, som berättade vad för land de nyss anlänt i. Azazel hänvisade dem att följa kusten, och inte vandra djupare in i öknen då flocken Devils hade sitt revir där och inte såg vänligt på inkräktare.

Trots hänvisningarna och vägbeskrivningen de fått av Azazel så råkade Volbara och Valoria ändå gå vilsa och irra sig längre in i öknen. Där mötte de en stor varg vid namn Tramptass, som var en medlem från just Devils som Azazel tidigare varnat dem för. De kom tacksamt ur mötet igen utan större problem. De mötte även det bevingade gråblodet Armageddon, och en ande vid namn Caligato.

Strider
De lyckades lämna öknen utan större konflikter, men när de fortsatte sin resa västerut via Lavaöknens kust så hamnade de båda vännerna i bråk med varandra. Det var med tunga hjärtan som de valde att gå skilda vägar. Medan Valoria fortsatte västerut så begav sig Volbara istället norrut, mot Numoorislätten. På slätten mötte han Relianne, som han hamnade i strid med. Efter det möte han den vänliga Ayira, som gav honom goda råd gällande hans hjärtesorg.

Motiverad efter mötet med Ayira så färdades Volbara vidare. Han skulle hitta Valoria igen, be om ursäkt och berätta sanningen för henne; att han älskade henne. Men saker och ting gick inte riktigt som planerat. I Ken-Yak hittade han Valoria i strid med samma Relianne som han själv tidigare mött, och med hans bror Bael som också tagit sig till Numoori. Volbara fick i stridens hetta veta att familjen var död, utrotade av en fientlig flock som gått till anfall i samband med Volbaras försvinnande. Barrabas, Isolde och Vigour var döda, och Bael lade skulden på Volbara.

Volantis
Efter striden så slog Valoria och Volbara följe med varandra igen. De flög söderut, men råkade åter flyga vilse när de tappade kursen under en storm. De hamnade nära Raukakekedjan, där de mötte Terock. Terock var en stor, svart fakarg som lät dem dela den klippa han vilade på. Volbara, som var svårt skadad efter striden med Bael och Relianne, var för utmattad för att föra någon längre konversation med hanen och somnade istället snabbt. Dagen efter föreslog Terock plötsligt att de tre kunde slå sig samman.

De tre gav sig av mot Höstskogen, och mötte på vägen Auzora. Den lilla fakarg-blandningen hjälpte Volbara att läka sina skador med hjälp av en helande kraft, och erbjöd sig att även hon följa med gruppen. Tillsammans bildade de flocken Volantis, en flock för just bevingade vargar. En liten skara anslöt sig över tid till dem, men ganska snart blev det tydligt att flocken inte riktigt höll ihop. De hade inte mycket gemensamt, utöver sina vingar, och en efter en så valde medlemmar att lämna flocken igen. Volbara och Valoria var bland de första att fortsätta på sin egen väg istället.

Andra sidan havet

 * Volbara och Valoria lämnade Numoori igen.
 * Levde utanför Numoori i några år, nu som partners.
 * Skaffade valpar ihop.

En sista återvändo

 * Återvände till Numoori ihop med sina ungar.
 * Bosatte sig i Acheratiskogen.
 * Hittades under en flygning av Bael, och Bael och Reliannes söner.
 * Blev mördad av Bael och sönerna.

Relationer
Familj
 * † Barrabas (npc) - Far - Såg upp till och respekterade, älskade som den varma och innerst inne goda själ han egentligen var.
 * † Isolde (npc) - Mor - Hon låg honom varmt om hjärtat, då hon alltid var varm och god mot honom även om han haft hyss för sig.
 * † Vigour (npc) - Yngre bror - Älskade honom så oerhört mycket, även om Vigour var tystare och mer tillbakadragen än Volbara själv.
 * Bael - Äldre bror - Älskade honom och såg upp till honom som en stark och envis själ, men efter vad som hänt kunde saker aldrig att bli som förut igen.


 * Valoria - Partner, Bästa vän - Han älskade henne mer än något annat på denna jord och önskar att hon kunde känna samma sak för honom.
 * Cleopatra - Dotter
 * Khonsu - Dotter
 * Ramses - Son
 * Wadjet - Dotter

Volantis
 * Terock - Ledare, Vän
 * Auzora - Hon helade honom när han var allvarligt skadad. Tacksam för hjälpen.
 * Aniara
 * Wynni
 * BloodQueen
 * Eori
 * Kiera Tien

Fiender
 * Relianne - Baels patetiska partner. Var inte mer än en dum tik, men det faktum att hon nu är med Bael gör honom rasande.
 * Ryuuko - Den som tillfångatog Volbara och Valoria, och Volbaras ärkefiende. Hatar.

Andra relationer
 * Azazel - Den första Volbara mötte i Numoori. Tacksam för hjälpen.
 * Tramptass - Inte mer än en mörk, ovänlig främling.
 * Armageddon - En främling, men borde hålla sina blickar på något annat...
 * Caligato - Främling - Vem är du egentligen?
 * Ayira - En blind tik Volbara stötte på under sin mörkaste stund. Tacksam för hjälpen.

Trivia

 * Volbara var Marjos första riktigt aktiva karaktär på Numoori.
 * Namnet var inspirerat av ett av Marjos favoritband, Volbeat.
 * Hade markeringar och vingar inspirerade av fiskgjusen.