Arkona

Arkona är ett uråldrigt tempel beläget djupt in i Nordanskogen. Templet var en gång i tiden beläget ovan mark, men har under de gångna åldrarna sjunkit helt under jord. Arkonas huvudingång har grävts fram, men resten av templet ligger ännu gömt under marken. Templet är i dagsläget fortfarande till större delen okänt i Numoori, men rykten om att en varg sägs ha fått vingar av gudarna sprids långsamt i landet.

Utseende
Djupt in i Nordanskogen, begravet under barr, mossa och jord, ligger Arkona. Templet stod en gång i tiden ovan mark, men har under många glömda årtusenden sjunkit ner under skogens golv. Templet syns därför inte på håll, utan är gömt under de stora träden och mossklädda kullar.

Där finns två ingångar till templet. Huvudingången, vänd åt väster, är delvis utgrävd. Här leder brutna trappsteg ner från markhöjd till den mörka stenöppningen som en gång varit en port, men där vad än för port som funnits har ruttnat bort med åren. Trappan är ojämn och ser ut att ha fallit in över sig själv; den ledde troligt en gång i tiden upp till porten, men har sjunkit tillsammans med templet och leder nu neråt istället. En bit öst om huvudingången finns ett öppet hål i marken som leder rakt ner i templets huvudsal, där taket har rasat in. Hålet har dekorerats med blanka stenar, snäckskal och liknande objekt.



Huvudsalen
Huvudsalen av templet öppnar upp sig strax innanför huvudingången. Salen är stor och rektangulär, ungefär fjorton meter bred och tjugo meter lång. Den har onaturligt slätt golv, med undantag för en del större sprickor och märken efter stenblock som fallit från ovan, och senare släpats bort i ett försök att städa utrymmet. En del barr och löv blåser stundvis in från skogen ovan genom hålet i taket. Pelare, de flesta fortfarande hela, står i två raka led genom salen.

Salens väggar är höga och raka. Salens syd-vägg, till höger om huvudingången, kläs av flera stora ramar av vad som en gång i tiden kan ha varit stora fönster, som förr troligt släppte in stora mängder ljus i det nu mörka rummet. Ramarna blockeras av jord, rötter och sten, och det går tydligt att se de olika jordlagren som omger templets utsida. I några av rötterna har små skärvor av gammalt, färgat glas vuxit fast; de enda resterna som finns kvar av vad som troligt varit utsirade glasmålningar. Salens andra väggar kläs av otaliga gamla reliefer, bilder och mönster vilka har fyllts med ny färg av de vargar som arbetar på att restaurera templet. Bilderna är livliga och bjärta, och avbildar vargar och landskap från en svunnen tid.

I mitten av den norra väggen, till vänster om huvudingången, finns en mindre, välvd port som leder till en delvis raserad korridor med öppningar mot fler rum. I huvudsalens östvägg, mitt emot huvudingången, öppnar sig en kort trappa ner i ett nytt rum. På vardera sida om trappen, i huvudsalen, finns två mindre valv som leder till varsit mindre, fyrkantigt rum fyllt av gammalt bråte, jord och sten. Rummen kan ha varit någon form av förråd. I ett av dessa rum har någon byggt en träkonstruktion, i vilken en koloni av eldflugor bor.

Hållare för facklor har satts upp i väggarna och pelare, vilka kan tändas för att skingra mörkret i salen. Ljus strömmar också in dagtid genom hålet i taket. Det lever även en del eldflugor inne i templet, vilkas ljus dansar över väggar som golv.

Vattenkamrarna
I den bortre, östra, änden av huvudsalen leder en kort trappa ner i mörkret. Ljudet av vatten kan höras därifrån. Här sipprar vatten mellan trappstegen, och täcker golvet i rummet nedanför med en tunn hinna. Rummet är rektangulärt, med en pelare stående i vardera av de fyra hörnen. På varsin sida av rummet leder två korta trappor på fem steg vardera upp till två än mindre rum. Dessa rum har av dagens vargar kommit att kallas för vattenkammare.

I båda vattenkamrarna finns en avlång, upphöjd stenskål, eller ett smalt kar. Båda karen är så fulla av vatten att det rinner över kanten, och mer vatten tycks porla upp från en okänd källa. Vatten rinner här även genom sprickor i väggar och tak, troligt från grundvattnet i jorden runt templet. Det är troligt att karen en gång i tiden använts för någon form av ritual, eller kanske rening, men rummens exakta användning har gått förlorat med åldrarna.

Runtom längs kamrarnas väggar ligger gamla rester av vad som kanske varit fler, mindre stenskålar, men bitarna är för tunna och sköra för att vara av någon känd stensort. Fragmenten av skålarna är rena och tycks nästan utplacerade likt helgedomar på platser där de inte är i vägen.

I det centrala rummets bortre ände, mitt emot öppningen till huvudsalen, fortsätter ännu en kort trappa på fem steg neråt till altarsalen.

Altarsalen
Nedanför den sista trappan öppnar sig den stora altarsalen. Salen är formad som en halvcirkel, med den välvda sidan bort från ingången. Här är vattnet djupt nog för att nå även stora vargar högt upp på benen, och ljudet av porlande och droppande vatten ekar i tystnaden. Vatten rinner här ner längs trappan, längs väggarna och droppar från taket. Där det stillastående vattnet berörs lyser blåskimrande alger upp, vilka ger rummets dunkel ett svagt, blått ljus. Doften av stillastående vatten, alger, fukt och mossor är här påtaglig.

Trots salens dunkel så går det inte att missa de massiva skepnaderna som reser sig längs den böjda, bortre väggen. Fem enorma sten-monument står upphöjda på en stor stenhäll som följer väggen runt rummet och bildar stora trappsteg ner i vattnet. Monumenten är höga och platta, med ett stort hål genom varje topp. För höga för att ens en stor varg skulle kunna nå halvvägs upp på dem, stående på baktassarna. Runt varje monument hänger ett tjockt rep bundet, och nedanför varje ligger en tung stenhäll. Varje monument är inristat med bilder, och det är troligt att bilderna en gång burit färg, men att färgen försvunnit med tiden. Bilderna föreställer de fem Gudarna, från vänster till höger; Aurinko, Moriko, Chaibos, Kaito och Windfari. Stenhällarna framför monumenten är troligt en form av altare, och på varje häll finns intorkade rester av nyligen spillt blod.



Raserade rum
Resten av Arkonas rum är idag raserade, eller så pass fyllda med sten och jord att de ännu inte är möjliga att komma in i. Mer om dessa rum kommer.

Historia
Exakt när templet byggdes, eller vilka som byggde det, är det idag ytters få som känner till. Templet tros vara många årtusenden gamla, från en svunnen ålder där religionen hade en starkare närvaro i landet.

Känt för
Arkona är i dagsläget okänt för större delen av Numoori. De som har hört rykten om templet känner sällan det vid namn, men det ryktas att en varg fick vingar efter att ha bett vid templets altare.

Trivia

 * Onda väsen, så som vampyrer, som beträder templet kommer snabbt känna av dess verkan. Deras krafter eller förmågor sugs ur deras kroppar, och om en vampyr stannar mer än en kort stund i templet så går de en säker död till mötes.