Dimmvarg

Dimmvargar är en liten och nätt ras, med ljusa, lockiga fällar. De ses ofta som mystiska, med ett tyst och beräknande sätt. De lever i tätt sammanhållna familjegrupper som sällan släpper in främlingar. Rasen äger den sällsamma blodsätten Dimma, och kan med kraften skapa och styra dimma. Flera av Numooris spökhistorier tros ha sitt ursprung hos dimmvargarna.

Fysik
Dimmvargen är utformad för att röra sig lätt och tyst, med en liten, nätt kropp som väger märkbart lite. Den är kvick snarare än stark, och förlitar sig mer på att smyga än på att slåss eller springa långt. Den slanka kroppen döljs under en tjock päls som gärna faller i långa lockar. Pälsen går övervägande i matta, ljusa färger som vit och grå. Mönster förekommer sparsamt, och är oftast i formen av spräckliga fält eller något mörkare ovansida. Det är ovanligt för dimmvargar att få mycket eller starkt markerade mönster.

Dimmvargen har generellt sämre syn än vanliga vargar, eftersom att den lever i en miljö där synfältet oftast är begränsad av tät dimma. Den har något större öron än standardvargen, och förlitar sig mer på hörsel än syn. Dess luktsinne är relativt normalt för en varg.

Mentalitet
Dimmvargar är ofta tysta och beräknande, vilket återspeglar hur de har utvecklats för att smyga och leva i tät dimma. De är sällan direkt fientliga, men är inte heller öppet välkomnande mot främlingar. Andra raser ser dem gärna som något tillbakadragna eller rent av mystiska, och många dimmvargar väljer att dra nytta av de sägner som rör rasen. En dimmvarg tar ofta lång tid på sig innan den öppnar upp sig för andra raser.

Krafter
Dimmvargarna äger den sällsamma blodsätten dimma, som tillåter dem att skapa och kontrollera dimmor. Kraften används vanligen för att låta vargen gömma sig i dimman eller förvirra andra. Det påstås att dimmvargar kan bli ett med dimman, och de kan med hjälpa av kraften och sin nätta fysik göra sig näst intill osynliga och ljudlösa, men kan aldrig upplösas eller bli till faktisk dimma. Det är också vanligt för dimmvargar att ha ljud eller vatten som kraft.

Blodsätt:


 * Dimma

Vanliga krafter:


 * Ljud
 * Vatten

Kan inte få:


 * Övriga blodsätter

Kultur
Dimmvargar ser dimman som en del av sig själva. Deras levnadssätt är uppbyggt runt att leva i den, och att kunna skapa och forma den. Dimman hjälper dem att gömma sig, såväl från fiender som från byten, och ger dem ett övertag mot de som förlitar sig mer på sin syn. Dimman skyddar och när dem i livet, och det är till dimman de säger sig återvända när de dör. Många dimmvargar tror att andarna vandrar i dimman. En dimmvarg född utan dimmkrafter ses som en skymf mot deras förfäder, och utesluts ofta ur familjen.

De lever ofta i större familjegrupper eller små flockar bestående av enbart dimmvargar. De släpper sällan in främmande vargar i sina grupper, och har en skeptisk syn på andra vargraser. Större och aggressivare raser driver lätt ut dimmvargarna från deras hem, vilket lett till att de sällan litar på främlingar. Dimmvargar är väldigt lojala mot sina egna, och det ses ofta som ett brott mot tilliten att låta potentiellt farliga främlingar komma nära familjen. De har en tydlig flock- och familjestruktur, ofta med en äldre familjemedlem som styr.

Många mystiska och spöklika historier runtom i Numoori sägs härstamma från dimmvargarna, antingen från deras egna berättelser, eller andras berättelser om dem. Dimmvargar är ofta goda sagoberättare, och för muntligt vidare sin berättandetradition från generation till generation. Deras historier är ofta i formen av fabler, med tydliga moraler som understryker vikten av att ta hand om sin familj och inte låta sig luras av främlingar. Dimmvargar använder sig också ofta av sång, såväl i sina berättelser som i kommunikation mellan varandra. De använder vanligen ylande i kommunikation med utomstående vargar, och en sångform kallad kulning, eller lockrop, för att kommunicera med varandra på håll genom dimman.

Övrigt
Sägner Många sägner och spökhistorier runtom i Numoori tros härstamma från dimmvargarna. Det är lätt att anta att dimmvargarnas fagra utseende, och deras sång i de spöklika dimmorna, har gett upphov till berättelser som Vargarået och Bäckavargen.