Unnown

Personlighet
Honan är väldigt nervös av sig och har svårt att lita på främlingar, bland annat för att hon är ovan att träffa främlingar och tvingas kommunicera med dem då hon aldrig riktigt gjort det i sin flock, samt för att hon är blind och är väl medveten om sin svaghet.

Trots att hon är lättskrämd och orolig av sig så är Unnown innerst inne väldigt nyfiken och envis. Hon vet var hon vill och vad hon vill, och låter ingen annan bestämma över det. Dock undviker hon alltid strid så hon strider inte med en varg som inte tillåter henne att gå via dess revir till exempel. Hon har en stark självbevarelsedrift.

Honans nyfikenhet är det som drar henne framåt, som får henne att röra på sig och prata med främlingar. Om man tillbringar tillräckligt med tid med henne kommer man se hur nyfikenheten lyser igenom. När man väl lär känna henne är hon en tillitsfull och omtänksam person som skulle gå genom eld för dem hon älskar.

Utseende
Honans kroppsbyggnad är mager och pälsen tunn och grå. Detta gör att hennes ryggrad, höftben och revben är väldigt framhävda. Hennes rygg är något krökt och bakbenen kortare än frambenen. Kroppen påminner väldigt mycket om en hyenas, dock smalare. Svansen har hon oftast mellan benen, och det är mest på grund utav att det är hennes utseende.

Unnown's ansikte ser ut som en vanlig vargs, bara med mindre hår och en aning konkav nosrygg. Hennes ögon är små, liksom hennes öron, och helt vita. Ansiktsuttrycket ser oftast, om inte alltid, något ängsligt och oroligt ut.

Krafter
Sten Unnown kan bryta och krossa sten med sin kraft. Hon kan "hugga ut" bitar av en sten och flytta dem, och kan slunga sten med hjälp av kraften.

Ekolod (Ljud) En väldigt svag ljudkraft, som knappt kan kallas för en kraft. Hon har ärvt grottvargens egenskap att ta sig fram med hjälp av ekolod, och på så vis känna av miljön i sin närhet och skilja på material även i det djupaste mörker.

Historia
Unnown föddes och växte upp bland grottor, undangömd för omvärlden och ljuset. Förutom att hennes flock och familj var isolerade från allt annat var flocken ganska normal. Det var ovanligt att något drama eller bråk uppstod. Kanske var det för att alla var upptagna med att bygga nya tunnlar hela tiden och därför aldrig hann att riktigt prata med varandra. Honans familj var så upptagen med att hitta nya gångar och system att de aldrig hann kommunicera med varandra på ett ömsesidigt sätt, och på så sätt hann de aldrig heller få några riktiga kärleksfulla känslor för varandra.

Det hade varit utav en slump som hennes flock och Unnown upptäckte det brinnande ljuset. Det var Unnown som börjat gräva uppåt istället för att gräva nedåt eller åt sidorna och som gjorde så att ljuset mötte mörkret. Trots att hon varit lika rädd och försiktig som alla andra i hennes flock, det var ju trots allt så hon hade uppfostrats, så hade det alltid funnits en viss nyfikenhet inom henne. En nyfikenhet som gjorde henne annorlunda från resten av flocken. På grund utav hennes nyfikenhet hade hon inte kunnat hjälpa sig själv utan börjat gräva uppåt, dit ingen annan vågat gräva.

När honan väl klivit ut ur tunneln hade hon inte bara slagits av smärtan från solljuset, men också de underliga, vackra ljuden som kom ifrån omgivningen. Hon hamnade i en trans och kunde inte hjälpa att, för första gången i sitt liv, skratta högt.

"Vad gör du här ute, unga dam?" Rösten hade dragit bort henne från hennes glädje. Leendet försvann och hon hade blivit allvarlig igen, trots att hon hade varit väl medveten om att den äldre inte kunde se hennes ansiktstryck. Den som talat till henne var flockledaren. En äldre hane vars ord var lag. Ingen hade vetat vad som kunde hända om man inte höll med hans ord eller ifrågesatte honom eftersom ingen hade gjort det. Ingen hade velat för alla hade blivit uppfostrade så, och hade levt i tystnad på detta sätt i alla år.

"Utforskar", hade hon svarat honom. Hon hade kunnat höra hur någon bakom hanen kliade sig bakom örat. Hela flocken var bakom honom, förstod hon då. Alla var blinda, men hon kände sig ändå utstirrad.

"Vill du stanna eller gå?" Hanens fråga var simpel. Hon nickade innan hon svarade. "Gå." Med det vände honan sig om och försvann bland träden, samtidigt som hon hörde hur de andra stängde öppningen bakom henne. Hon visste inte om hon skulle träffa dem igen men nyfikenheten hade blivit så stor i hennes bröst att hon inte längre kunnat stoppa sig.

Trots sin osäkerhet och rädsla, var hon glad och hon har aldrig ångrat sitt beslut.

Relationer

 * Rauna - Det var trevligt att träffa dig, om än din färdkamrat inte verkade ha mycket till övers för mig. Oroa dig inte. Jag tar inte illa upp.
 * Gida (npc) - ...
 * Blindir - Du får mig att känna mig uppskattad, och du ser mig mer än någon annan har gjort, fast du är blind. Jag hoppas att jag alltid får vara din vän, och jag lämnar inte din sida förrän döden tar mig i sin käft.
 * Blue - Jag är ledsen att vårt möte fick ett så abrupt slut, men jag var rädd och förvirrad. Jag hoppas att du och Jayce klarade er.
 * Jayce (npc) - Jag hoppas att du och Blue klarade er.
 * Cerulean - Varför så osäker inför två blinda, svaga vargar?
 * Cry - Jag hoppas att du hittade någon som kunde hjälpa dig, och att dina minnen finner dig igen. Ingen minut tillbringad i ditt sällskap är en bortkastad minut.
 * Blair - Tack för att du ville dela med dig av det du visste.
 * Nyxe
 * Xerxes - Jag hoppas att du hittar vad du letar efter och kan bli lycklig någon gång. Tack för upplysningarna.
 * Culpa - Jag är så oerhört tacksam för att jag får vara din vän. Utan dig är jag ingenting.

Trivia

 * Unnown har en god sångröst, men få har hört den på grund av hennes reserverade personlighet. Hennes röst är också i övrigt väldigt mjuk och behaglig att lyssna på.
 * Hon är nyfiken, och vill lära sig fler språk än Nordspråket, men har ännu inte träffat någon som talar det och vill lära henne.
 * Unnown har haft tre spelare. Karaktären skapades av Julia 2014, och adopterades av Siri samma år. 2016 adopterades hon vidare till Zee, som nu spelar karaktären.