Vampyrjägarna

Filosofi
Med en stark tro på gudarna kämpade de för att utrota landets vampyrer. Jakten, familjen och gudarna var det viktigaste.

Gruppdynamik
Det var en tätt sammanhållen grupp, med ett starkt delta mål och tydliga regler och riktlinjer som alla förhöll sig till. Medlemmarna litade på varandra med sina liv, och hade starka band till varandra.

Bakgrund
Under den Mörka åldern nådde två ensamma vita vrener landet via den dåvarande benkusten. Khalil och Aaminah hade lyckats fly från sin fader, Demetrius, och ta sig levande in i landet där de väntade på att Vashti, deras moder, skulle möta dem. Vashti nådde dock aldrig landet, och syskonen fick aldrig veta vad som hade hänt henne. De båda syskonen kom att slå följe med andra vrener, och sedan även fler vargarter, och de berättade sin historia för dem, och berättade om vampyrer. Det är osäkert exakt när eller hur vampyrjägarflocken grundades, men det sägs att det är ur detta följe som den är kommen.

Till en början var flocken inte en faktisk vampyrjägarflock, då de saknade kunskapen om hur man handskades med och dödade vampyrer. De vandrade runt i landet och predikade för andra vargar, berättade om vampyrer och den ondska de var. Med tiden kom detta berättande att förändras, och flocken började studera vampyrerna för att lära sig mer om dem. Redan tidigt i flockens historia så hyste medlemmarna ett starkt hat mot vampyrerna, och en oerhörd vilja att kämpa mot dessa i hopp om att utrota den pest de ansågs vara. Vad flocken kallades vid den här tiden går inte att säga, och dess namn har förändrats många gånger under årtusenden.

Redan under flockens första generation jägare kom medlemmarna att inse att de inte hade vad som krävdes för att vinna mot vampyrerna. Flocken kom därför att introducera andra raser än vrener till sina led, och deras tidigare rena blod sattes åt sidan. Jakten hade kommit att bli viktigare än deras rena blod, och över generationerna kom många raser att korsas inom flocken. Det mest noterbara är det drakarg- och inferoblod som introducerades, som bar med sig vingar och eld in i flocken. Under årtusendena avlades flocken hårt, och endast de starkaste valparna överlevde. De blev utformade i detalj för att kämpa mot vampyrerna, och efter många generationer kom flockens medlemmar att bilda en egen ras, kallad Vikaan.

Kunskap om vampyrer, om deras styrkor och svagheter, deras rörelser, namn och utseenden kom att förmedlas från generation till generation i historier, legender, sånger och bön. De kom att hålla av gudarna och sjöng många lovsånger i deras ära.

-mer historia-

Under de årtusenden som gått sedan flocken först skapades har vampyrjägarnas flockar burit många namn, vunnit många stider såväl som lidit stora förluster. De växte sig starka under Kraftåldern, men innan deras storhetstid hade flocken flera gånger redan varit nära utrotning, med endast ett fåtal överlevare som tvingades bygga upp flocken igen från grunden. Många kunskaper och historier gick förlorade under åldrarna, och många nya berättelser och kunskaper dök upp. Bland flockens många namn så sägs de ha kallats allt från Vampyrjägare, Mörkerjägare och Demonjägare till Ljusets barn och De Vita. Det senast kända namnet var just De Vita, och det sägs ha sitt ursprung i att flockens grundare hade helt vita fällar.

Mot slutet av kraftåldern och början av den nuvarande åldern lyckades flocken driva ut vampyrerna helt ur landet. I hundra år lämnades Numoori vampyrfritt. Under dessa hundra år kom flocken att minska kraftigt i antal, och de nya generationerna jägare blev slappare än sina föregångare. De förblev ödmjuka inför gudarna, men blev under generationerna kaxigare och mer högmodiga. De förde flockens och jaktens historia och kunskap vidare precis så som deras förfäder gjort, och de fortsatte att tränas som förr, men utan vampyrer att kämpa mot kom träningen att bli mindre strikt, och medlemmarna började tro sig starkare än vad de var. Trots att de tränade så kunde de aldrig nå samma insikt i sin kamp som deras föregångare, då de bara såg historierna om ärefyllda slag och aldrig lärde sig den faktiska stridens brutalitet.

Efter hundra år så kom vampyrerna att återvända till Numoori, och De Vita återupptog sin jakt. Deras betydligt mindre antal, och mindre kunniga medlemmar, gjorde striderna svåra, men de klarade sig och deras arrogans växte med varje vunnen kamp. De blev oförsiktiga, och den oförsiktigheten var det som kom att kosta dem livet. Ett par generationer efter att vampyrerna återvänt till landet så kom flocken att lida stora förluster i flera snabbt följande slag. Den dåvarande ledaren, vilken kom att bli flockens sista, drev flocken hårt och kom att leda dem till deras undergång. Medlemmarna litade på ledaren, och deras gemensamma envishet och övermod hindrade dem från att inse sitt underläge, och när de var som svagast blev de överraskade av en äldre vampyrs kunnighet och förberedelse. Deras övermod kom att bli deras undergång.

Flockens historia och vilja förs vidare genom Jägarna.

Noterbara händelser

 * Flockens skapelse - Den Mörka åldern
 * Efter att Khalil och Aaminah nått Numoori svor de att kämpa mot vampyrerna. De samlade likasinnade för att bilda en flock.


 * Blandat blod - Den Mörka åldern
 * Redan tidigt i flockens historia kom de till insikt om att de inte hade vad som krävdes för att bekämpa vampyrerna. De sköt därför sina tankar om rent blod åt sidan och introducerade andra raser i flocken.


 * Det Första fallet - Den Mörka åldern
 * Det Första fallet kallas flockens första stora förlust. De hade förlorat många strider under generationerna som gått, men aldrig hade de varit så nära utrotning som vid det det Första fallets blodbad. Med endast sju överlevande medlemmar behövde flocken byggas upp från grunden igen.


 * Vad - när
 * Summering


 * Vampyrerna jagas ut ur landet - Kraftåldern
 * Efter många generationer av kämpande, av utvecklande av striden och kampen kom flocken att jaga ut vampyrerna ur landet, och Numoori blev vampyrfritt i hundra år.


 * Vampyrerna återvänder - Kraftåldern
 * Efter hundra år återvände vampyrerna till landet, men flocken hade under den här tiden hunnit minska och förlora mycket kunskap.


 * Flockens död - Nutid
 * Efter många generationer led flocken många förluster i flera snabb följande slag. I deras sista slag stred flocken mot en vampyr som med sina slavar var för stark. Nederlaget resulterade i flockens död.

Ranksystem
Alfa - Beta - Jägare - Antagen - Novis - Valp - Omega
 * Alfan valdes av flocken efter föregående alfas död eller avgång. Alfans uppgift var att fatta beslut och värna om flockens bästa. Alfan hade det slutgiltiga ordet i svåra beslut, men skulle alltid ta betaparets råd i åtanke.
 * Betaparet bestod av två individer som inte nödvändigtvis behövde vara varken i släkt eller ett faktiskt par. Ålder och kön spelade inte roll i väljandet av betapar, även om äldre flockmedlemmar vanligen valdes. Betaparets uppgift var att tillsammans med alfan fatta beslut och värna om flockens bästa.
 * Jägare var den högsta rang i flocken, förutom alfa och beta. När individen blivit fullt lärd i såväl religion och historia som sång och stridskonst räknades denna till Jägarna. Jägarna var de som främst skötte jakten av vampyrer.
 * De antagna var ungdjur som kommit en god bit in i träningen och visat sig värdiga. Dessa var fortfarande långt ifrån fullärda, men sågs mer som vuxna i de äldres ögon.
 * Noviser blir alla valpar så snart de är gamla nog att tala, tänka och fatta beslut på egen hand. Rangen novis behölls fram tills individen ansågs vara tillräckligt lärd och stark för att bli antagen, vilket kunde ta allt från något år till en livstid. Noviserna ansågs inte starka nog att delta i jakten av vampyrer ännu, men skötte mycket av jakten på vanliga byten.
 * Valpar förblev valpar fram tills det att de kunde börja lära sig de olika kunskaperna inom flocken. Valparna passades ofta av noviser eller antagna och lekte mycket.
 * Omega var en viktig roll inom flocken. Den som valdes till omega var oftast glad och positiv, och hjälpte till att lätta upp stämningen och bjuda till lek i den annars seriösa gruppen. De flesta uppskattade omegans närvaro, även om det även var denna som de flesta tog ut sina frustrationer över när de behövde lugna ner sig. Titeln omega var en sekundär titel, och den som var omega var även någon av de andra rangerna (exkluderat alfa och beta). Det var inte ovanligt att en antagen eller novis fick rollen, även om det under åren fanns en del omegor av rangen Jägare.

Medlemmar vid flockens skapelse

 * Khalil och Aaminah och likasinnade (namn namn namn)

Överlevande medlemmar vid upphörandet

 * Dimitrij

Fiender

 * Vampyrerna