Knutten

Knutten - Liten och inavlad Cestrovarg

Animerad kortfilm av MoonPhanter: http://youtu.be/QkdBuZpXRrI



"Windfari, när jag nu ser upp i din sky. Elden den bränner, svider i min kropp. Ge mig styrkan att se, ge mig kraften att le igen. Låt min kropp svalkas av din vind. Låt den best vars tänder tär i mig släppa taget. Låt min kropp vila. Låt min själ gå i frid. Ty jag lämnar denna värld med värk i var led. Utan hopp. Utan ro. Låt din vind skölja smärtan åt sidan. Låt din vind ge mig hoppet åter. Låt din vind föra mig med sig. Låt din vind föra mig i säkerhet. Till en plats utom smärta. Till en plats där jag kan vila i frid. En värld där jag aldrig mer behöver vara rädd. En värld där jag aldrig mer behöver känna smärtan. En värld där jag aldrig mer behöver oroa mig för vad som sker härnäst. Ge mig frid."

- Knutten, 28-02-11

Historia
Knutten härstammar från ett område högt upp bland bergen. Han kommer från en familj med cestrovargar och är själv en renrasig cestrovarg sitt utseende till trots. Hans familj levde ett mycket isolerat liv uppe bland bergen och Knutten hade aldrig tidigare sett världen utanför hemmet. Familjen var stor och näst intill alla såg på ett eller annat vis inte ut som en cestrovarg. De hade underliga utväxter, oproportionerliga kroppar och en oförmåga att kontrollera sina krafter till fullo. Knuttens familj led av en oerhörd sexuell lust och hela hans släkt var mer eller mindre inavlad. Hans mor, som på sätt och vis även är hans syster fick en kull med sin far - Knuttens morfar. I denna kull dog de flesta valparna av mystiska följdsjukdomar, men Knutten överlevde. Knutten, som var minst av alla valpar, hade flera defekter som följd till inaveln. Han hade nedsatt syn och hörsel, vilket gjorde honom klumpig på flertalet punkter. Hans nos fungerade dock bättre än de flestas, med det gjorde föga upp för de problem han hade.

Han upptäckte i unga år att han ägde eldens kraft. Många vargar skulle nog vara glada över en sådan upptäckt, men inte Knutten. En eftermiddag när han höll sig undan från sina kärlekskranka släktingar fick han en plötslig, bubblande och kokande het känsla i buken. En kraftig, varm rap hotade att tränga fram i hans strupe och han hejdade sig, ville inte rapa högt i närheten av de andra. Då det som behövde komma ut inte kom ut den vägen fick det ta ett annat håll. En fis som Knutten aldrig skulle glömma. Ut ur hans egen bak kom en kraftig eldsflamma och hans svans fattade eld. Resten av Knuttens inavlade släkt brydde sig inte så mycket om att Knutten nu saknade mer än halva sin svans, men själv såg han det som något ytterst pinsamt. Han rymde, försökte komma undan de sjuka släktingarna och hamnade i Numoori. Han kämpade han för att få kontroll på sin kraft, kämpade för att inte behöva elda upp mer av sin svans och kämpade för att undvika alla andra vargar. Han skämdes så.

Knutten nådde Numoori och påbörjade sitt liv i skymundan. Han flydde så snart en främling nalkades och höll sig i det dolda. I många år levde han dold för omvärlden. Stressad, konstant rädd, och med ett sådant självförakt att det var svårt att förstå att han ännu var i livet jagades Knutten av sina tankar och fördomar. Tills en dag då han mötte Nimbus. Den vänliga främlingen blev den första varg i Numoori som förde en konversation med den lille varelsen vid namn Knutten. Nimbus vänlighet gav Knutten mer mod och den större vargen blev den första vän Knutten någonsin haft.

Vid ett senare tillfället mötte Knutten Kaine. Sitt möte med Nimbus till trots var han ännu rädd, och konversationen blev inte långlivad. Knutten flydde, men Kaine var ändå en som han nog skulle vilja kunna kalla vän. Knuttens resa genom Numoori förde honom till Döda skogen, där han blev jagad av León och flydde för allt vad de korta benen bar.

Det sista mötet Knutten någonsin upplevde var det med vampyren Locura.

Vila i Frid Knutten.

Fysik
Knutten var en märkvärdig syn. Den låga, korta och fluffiga kroppen liknade inte en cestrovarg på minsta vis. Pälsen var tjock och gjorde det svårt att skilja de små tassarna från benen. De blekgröna ögonen doldes under de tjocka ögonbrynen och de hängande öronen tycktes ibland försvinna bland lockarna. En, i jämförelse med resten av Knutten, stor nos kikade fram bland allt det bruna. Mörkgrå fläckar klädde del lille vargens rygg och en mörkgrön man sträckte sig över nacken. Under den fluffiga pälsen fanns en liten och kraftigt byggd kropp. Svansen var även den fluffig och hade en gång i tiden varit längre än vad den var större delen av Knuttens liv. Pälsen under svansen och på Knuttens bak var alltid svedd som av eld och stel – näst intill förkolnad.

Personlighet och Mentalitet
Knutten var inte bara liten och mesig på utsidan. Han var en mycket liten och blyg personlighet. Han blev lätt generad, skämdes för sitt utseende såväl som för sin kraft och avskydde sig själv med det djupaste förakt. Han undvek ögonkontakt och talade helst inte alls. Han blev lätt skrämd och stammade ytterst våldsamt när han blev nervös. Utöver nervositeten, skammen och blygheten var Knutten en livlig varg som gärna sprang runt planlöst i hög hastighet.

Eld
Okontrollerad eldkraft.

Släkt
Familj - Förlåt mig.
 * Familjen

Andra
Vän - "Du är en underbar själ som visat mer vänlighet mot mig än någon jag tidigare mött. Tack." Vän - "Du verkar vänlig." Främling - "Du skrämmer mig." Mördare - "Du tog mitt liv ifrån mig. Tog min plats på denna jord."
 * Nimbus
 * Kaine
 * León
 * Locura

Trivia

 * Knutten skapades som ett skämt mellan MoonPhanter och Nevada, men blev med tiden en älskad karaktär, även om han inte levde så länge.