Nattvarg

Nattvargen är en varg som helt anpassat sig för ett liv i mörker, och spenderar nästan all sin vakna tid om natten. De har ett utmärkt mörkerseende, betydligt bättre än gemene varg, men är istället väldigt ljuskänsliga. Det som kanske främst utmärker dem är deras vita eller blekt färgade ögon med en hinna över pupillerna som närmast får dem att se blinda ut. Ögonen kan tyckas ge ifrån sig ett svagt sken desto mörkare det är. Deras fällar är oftast svarta eller mörka nyanser av grå och brun. Rasen har formats mycket kring de två krafterna Yttre Mörker och Formskiftning.

Fysik
Nattvargarna skiljer sig inte så mycket från Gråvargen rent fysiskt. Deras kroppar är möjligen lite lättare för att de lägger stor vikt på att kunna smyga. Deras fällar är nästan alltid svarta, mörkt grå eller mörkt bruna. Det är mycket ovanligt med tecken. På sin höjd att en grå eller brun varg har vissa svarta skiftningar i pälsen. Deras mörka fällar ger dem ett utmärkt kamouflage om natten.

Deras ögon är alltid bleka med vad som ser ut som en hinna över deras pupiller. Oftast vita, men de kan även vara blekt röda, gula, gröna, eller blå. En mycket ovanlig färg är blekt lila. Deras ögon ger ifrån sig en svagt sken som tilltar desto mörkare det är. Det har ett utmärkt mörkerseende, men ser dåligt i solljus då de lätt blir bländade. De blir väldigt bländade av solljus och många tycker att det gör ont i ögonen. Det är mycket vanligt att de är färgblinda

Nattvargarna är helt anpassade till ett liv i mörker och vantrivs och försvagas under solsken. De blir snabbt utmattade och energilösa om de anstränger sig under solen, men det är ingenting som dödar dem.

Mentalitet
Nattvargarna har en viss stolthet i sitt blod, men de lär tidigt sina valpar om sin historia, om vad stolthet och högmod fördömde dem till. De lägger mycket vikt på att minnas det förgångna, men att se till framtiden. De behandlar alla lika, och är väldigt noga med att hålla en förhållandevis demokratisk syn.

De ser det som en förolämpning att bli jämförd med Svartvargar. Även Skuggvargar är en vanlig förväxling, men de är generellt mer förstående med den på grund av deras liknande krafter.

Krafter
Inom rasen så är det mycket vanligt att valpar ärver antingen Yttre Mörker eller Formskiftning som kraft, och skulle en varg besitta båda krafterna så anses det som ett tecken på styrka då dessa två krafter har kommit att bli så karaktäristiska för dem. Förhöjt luktsinne och hörsel förekommer också. Andra krafter är mycket ovanliga och betyder ofta att de inte är renrasiga.

Vanliga djurformer för Formskiftning: Diverse Kråkfåglar, Fladdermus, Svartbjörn

Kultur
--

Övrigt
Nattvargen och Svartvargen Någonstans i slutet på den Mörka Åldern, när Svartvargarnas fäste i landet fortfarande var starkt, började det födas valpar med märkliga karaktärsdrag. Deras ögon var bleka, saknade nästan helt pigment, och bar en hinna över pupillerna. Till en början trodde Svartvargarna att dessa valpar var blinda, men det visade sig snart att så inte var fallet. De verkade visserligen ha dålig syn, men endast om dagen. Deras mörkerseende verkade starkare än deras egna, och ögonen gav ifrån sig ett svagt sken om natten. De var också betydligt mer ljuskänsliga. Detta fick många av Svartvargarna att se dem som missbildningar eller smutsblod. De trodde att mödrarna beblandat sig med andra vargar, att de infört ljus i sina avkommor. Mödrarna blev straffade och avkommorna fördömdes till låga ranger, förbjudna att föröka sig och behandlade nästan likt slavar.

Dessa märkliga valpar fortsatte dock att födas, ibland i kullar med rena Svartvargar. Svartvargarna var förbluffade och rädda att deras mäktiga blod höll på att försvagas. Därför bestämdes det att alla dessa smutsblod och deras släktingar skulle drivas bort eller dödas. Det de inte insåg var att genom dessa handlingar så förlorade de för många individer. De minskade kraftigt i mängd och det var en bidragande orsak till att Svartvargarna i det närmaste dog ut.

Många av smutsbloden valde att stanna tillsammans och bildade egna flockar. Som följd av hur de blivit behandlade så var stillsamhet och gemenskap mycket viktigt för dem. Genom åren kom de att finslipa sina kunskaper som nattlevande vargar och tog namnet Nattvarg för att skilja sig från Svartvargarnas tyranni helt och hållet.

De hade upptäckt att en stor del av dem kunde styra självaste mörkret omkring dem, det var som om Svartvargarnas inre mörker dragit sig ut ur Nattvargarnas själar och tillåtit dem att manipulera det efter deras vilja. Var det kanske Gudarnas gåva för att de överlevt och skilt sig från Svartvargarna? Vem vet. Genom åren så fortsatte de att finslipa sina kunskaper och färdigheter och utvecklade under kraftåldern kraften Formskiftning. De hade helt anpassat sig till ett liv nattetid så det var naturligt att även deras djurformer skulle gestalta sig i nattlevande arter. Dagens Nattvargar är stillsamma och håller sig helst undan främlingar. De lever främst i mindre familjeflockar men det är inte ovanligt att flera flockar håller sig inom samma område och då ger intrycket om att de är fler. De har använt detta som en försvarsmekanism för att skydda sig från daglevande vargar och djur då det är då de är som svagast. Det har även underlättat för fortplantning och övrigt samarbete. De håller oftast till i närheten av skogar så att de kan ta skydd från solens strålar om dagen. Det är främst deras ögon som är känsliga för solen, då de väldigt lätt blir bländade. Men även deras kroppar blir försvagade, de blir fort utmattade och energilösa om de anstränger sig för mycket. De vantrivs, men det är ingenting som de dör av.

Renrasiga Nattvargar är inte allt för ovanligt då de för det mesta håller sig för sig själva och har de senaste generationerna lyckats uppnå ett ganska respektabelt antal. Det är dock ovanligt att man stöter på särskilt många av dem då de lever så pass åtskilt från andra vargar.

Ärftlighet Deras gener är varken mer eller mindre dominanta än en Gråvargs. Det är dock inte ovanligt att korsningar till viss del ärver deras ljuskänslighet och ett något bättre mörkerseende. Även ögonens bleka färg och otydliga pupiller har en tendens att ärvas ner. Det är inte lika vanligt att ögonens sken ärvs, om de inte korsas med en annan ras som även har det attributet.