Vikaan

Vikaanen är en ras som utvecklades inom en och samma flock i syftet att jaga vampyrer. Idag är rasen nästan utdöd, med undantag för en släktlinje. Alla dagens vikaaner härstammar därför från Dimitrij. Vikaanen har en smidig kropp, med djup bröstkorg och starka lår. Dess ansikte är långsmalt, med varierande välvd nos. På hjässan har vikaanen ett par hjortlika horn, vilken växer i en smal krona som kan omsluta och skydda nacken när vikaanen har huvudet sänkt. Den har ett par fladdermuslika vingar, byggda för snabba manövrar snarare än långa flygningar. Svansen är lång och smal, med längre päls längst ut. Vikaanens päls är lång och silkesaktig, med varierande vågiga inslag. Rasen varierar mycket i färg, men är ofta ljus i grunden med en mörkare ovansida.

Storlek
Vikaanen är en medelstor ras, med ett storleksspann mellan 60cm och 80cm i manke. Det är en förhållandevis lätt ras jämfört med vargar i samma storlek.



Utseende
Vikaanen har en lätt men muskulös kropp, med en djup bröstkorg som hyser ett stort hjärta och stora lungor. Benen är långa och starka, och ser bredare ut från sidan än framifrån. Ryggen är lång, flexibel och ofta något krökt. Kroppen har en hög andel snabba muskelfibrer som tillsammans med den flexibla ryggraden tillåter vikaanen att röra sig väldigt snabbt. Deras fysik och springstil är gjord för att snabbt nå höga hastigheter och kunna jaga ikapp väldigt snabba byten. De kan dock inte hålla den höga hastigheten under längre tid, utan blir överhettade av den hårda press kroppen utsätts för. I ett makligare tempo klarar de dock, i likhet med många av Numooris raser, färdas långa sträckor utan längre uppehåll.

Vikaanen har en stark bröstkorg, med ett extra par bröstmuskler som ger vingarna god styrka. Vingarna är i likhet med resten av vikaanens fysik byggda för snabba manövrar snarare än långa flygningar. Deras vingar är fladdermuslika, med ett membran som spänner mellan flera längre fingrar, och är något rundade till formen. De tillåter vikaanen att lyfta direkt från stillastående, utan startsträcka, och låter dem förbli relativt rörliga i luften för att lättare undvika faror. Det gör dock att de inte kan sväva på termikervindar som vad andra raser med större vingar kan, utan de behöver kontinuerligt slå med vingarna för att hålla sig i luften. Precis som med deras höga springhastigheter så utsätter detta kroppen för mycket press, och vikaanen behöver därför landa ofta för att inte överhettas. När vingarna viks ihop så görs det på samma vis som en fladdermus vingar, med de långa fingrarna vikta mot sig själva och längs med vingarmen så att de tar upp så lite plats som möjligt. Vingarnas tummar är tjockhudade, och vingarna används ibland som stöd i likhet med ett extra par ben, exempelvis vid klättring över steniga områden.



Vikaanens ansikte är långsmalt, med en lång, varierande välvd nos och högt satta ögon. Vikaanen förlitar sig till stor del på sin syn, och ögonens placering i skallen ger den ett brett synfält på 270-graders vinkel. Den har även en förvånansvärt god syn i sitt periferiseende, vilket tillåter vikaanen att enklare upptäcka skepnader i utkanten av sitt synfält. Ögonens färg varierar i alla olika nyanser, men vanligast är blå, grå och bruna färger. I ansiktet, främst märkbart över ögonen och från kinderna, har vikaanen längre morrhår, vilket hjälper den att instinktivt reagera och snabbt sluta ögonen eller rycka undan huvudet om något skulle vidröra dessa. Vikaanens öron är hängande och i avslappnat tillstånd naturligt strukna bakåt längs huvudet för att ge den ett mer strömlinjeformat huvud. Öronen kan lyftas över huvudet när vikaanen är alert, och de viker sig då ofta över varandra.

Från hjässan växer det hjorthorn, vilka varierar i form och storlek från individ till individ. Trots de varierande formerna så har vikaanen aldrig en bred krona, utan större horn håller en mer strömlinjeformad riktning. Detta är en anpassning som låter vikaanen snabbt sänka huvudet så att hornens grenar omger nacken, och på så vis skyddar den mot bett från fiender. Hornen tappas med ett par års mellanrum så att ett nytt, helt par kan växa fram under nästkommande månader. Hornen växer väldigt snabbt och är medan de växer klädda i basthud som ger dem näring. När de är färdigväxta fejas basthuden bort. De flesta vikaaner med större horn lär sig redan i tidig ålder att bryta hornen vid nödfall, vilket kan göra ont men inte orsakar någon större skada om det görs på rätt sätt.

Svansen är lång, med längre päls i början och slut än mitt på svansen, och hjälper till med balans under såväl springning som flygturer. Tassarna är något längre och smalare än en vanlig vargs, med stora trampdynor som ger bra fäste mot marken för snabba manövrar.

Vikaanens päls är lång och silkesaktig med varierande vågiga och lockiga inslag. Den är tät och tålig. Pälsen har en tjock, mjuk underfäll, vilken tjocknar i kallt väder och fälls i varma klimat för att undvika onödig överhettning. Sand och smuts som fastnat i pälsen faller generellt bort av sig själv när det torkat.

Det är vanligt för vikaaner att vara övervägande ljusa i fällen, med mörkare ovansida och svans. De har oftast ljus bröstkorg och sidor, och ljus undersida av vingarna, medan rygg och ovansidan av vingarna är mörka. De har naturnära färger, som oftast går i vita, bruna, beigea, grå eller svarta toner. Vikaaner föds precis som vargar mörkare, men ljusnar snabbt under valptiden till sina rätta färger.

Tack vare sitt framavlade yttre och den vanligtvis hårda träning som vikaaner gått igenom från det att de var valpar har de utvecklat förvånansvärt snabba reflexer och reaktionsförmågor för att kunna jaga vampyrer. Reflexerna och reaktionsförmågan måste dock övas fram i ung ålder och fortsätta tränas genom åren för att skärpas och behållas, även om vikaaner generellt har snabbare reaktionsförmåga än vanliga vargar.

Fysiska nackdelar
Vikaanen är en snabb och aktiv ras, och med detta kommer även en del nackdelar. Den höga press kroppen utsätts för av att hålla höga hastigheter, och under flygning, gör att vikaaner lätt överhettas, vilket kan leda till hypertermi. Vikaanens kropp är också lättare än vargar i samma storlek för att tillåta flygning och snabbare rörelser. De har på grund av detta lättare att få skador i form av benbrott, då deras skelett är lättare byggt. Muskelskador som sträckningar och slitningar är också vanligt på grund av överansträngning. Vikaaner med större horn har även svårare att ta sig in i trängre utrymmen, då hornen kan komma i vägen.

Mentalitet
Väldigt lättlärda med stark vilja och målmedvetenhet. Vikaaner avlades i syfte att jaga vampyrer. De är naturligt modiga och viljestarka, men tenderar att bli något arroganta. Då rasen avlades fram inom en och samma flock lärdes alla redan tidigt stora mängder kunskap, och vikaaner fick en fallenhet för att lära sig historier och språk likväl som strid. En vikaan som lämnas ensam tenderar dock att bli nedstämd, och de har lätt att utveckla problem med depression och ångest om de inte har ett tydligt syfte och andra vargar i sin närhet. De har också lätt att få mardrömmar och sömnproblem, till viss del på grund av det syfte de avlats fram för.

Krafter
Eld är den absolut vanligaste kraften hos vikaaner, då de utvecklade denna som ett vapen mot vampyrerna. De är ofta goda eldbrukare. Utöver elden så är helande krafter väldigt vanligt, något som troligt hjälpt rasen mycket då de lätt får skador. Förhöjda fysiska förmågor är också vanligt. Mentala krafter förekommer, med telepati som vanligast.

Väldigt vanliga krafter:
 * Eld
 * Helande
 * Snabbhet

Vanliga krafter:
 * Telepati
 * Inre mörker
 * Styrka

Mindre vanliga krafter:
 * Vatten
 * Vind
 * Inre ljus
 * Minnen
 * Drömmar
 * Empati
 * Siande

Kan inte få:
 * Blodsätter
 * Yttre ljus
 * Yttre mörker

Kultur
Vikaanen är en ras som avlades fram under många generationer bland landets vampyrjägare. Deras traditioner och kultur lever idag vidare genom flocken Jägarna. Eftersom att vikaanen avlades för att jaga vampyrer har vampyrjakt alltid varit en stor del i rasens historia.

Ärftlighet
Vikaanen har starka gener som är övervägande dominanta. Ättlingar i en korsning mellan en renrasig vikaan och annan ras tenderar att till största del ärva vikaanens kropp. Valpar efter korsade föräldrar som har vikaan längre bak i släkten har en chans att födas som renrasiga vikaaner. Det innebär att en renrasig vikaan kan dyka upp även senare i släkten, trots att föräldrarna är korsningar.

Trivia

 * Eftersom att rasen kommer från endast ett släkte, och detta släkte är specifikt vampyrjägare, så valde Kreft att göra så att rasen inte kan få yttre ljus som kraft. Detta eftersom att Kreft tyckte att det skulle bli lite för lägligt om alla vikaaner "råkade" födas med just en yttre ljuskraft, då denna är väldigt effektiv mot vampyrer, utan vill hellre uppmuntra till spel kring andra krafter än det som är "bäst". Därför kan vikaaner inte få yttre ljus som kraft :)
 * Rasens ärftlighet har också blivit som den är för att Kreft vill undvika inavel i släkten. Genom att låta renrasiga avkommor få dyka upp även från korsade föräldrar så får fler spelare få chansen att spela renrasiga vikaaner utan att det behöver bli inavel.