Noelle

Personlighet
Noelle gör inget omotiverat. Det finns en tanke bakom det mesta, och i den mån hon kan så strävar hon alltid efter att fullfölja det hon startat. Att säga att hon är god är inte helt en lögn, men själv definerar hon sig inte efter skalan. Hennes principer råkar sammanfalla med vad många anser vara gott och ljust, men samtidigt är blodsmak inget främmande och slagsmål något hon anser sig vara van vid.

Hon utnyttjar övertag och slingar sig förbi hinder. Hal är dock fel ord, för har hon väl sagt något står hon för det. Däremot kan man säga att hon backar inte, utan rör sig ständigt framåt. Motstånd försöker hon möta, och genom utmaningar triumfera. Det kan dock vara en svaghet hos henne, för väl inne på en stig byter hon inte riktning förens det är för sent. Även då skulle hon inte vända, utan istället kasta sig in i skogen och vilset virra tills solen möter henne på andra sidan.

Hon är ung, och hon är dum. Medan blodiga strider och intrigers hetta kanske är henne bekanta, så är hon ännu oerfaren och det är en svaghet andra kan utnyttja. Trots ärr så har hon inte lärt sig läxor, och misstänksamhet kommer inte naturligt för henne.

Utseende
Det första man lägger märke till med Noelle är att hon är onormalt stor. Inte bara för sin ras, utan i jämförelse med de flesta vargar. Hon har ärvt väldigt mycket av bergsvargens drag, om än en stor del av hennes totala mankhöjd i dagsläget är mest ben. Tills hon har mognat på sig mer så ser hon ut som att hon nyligen gått igenom en växtspurt där resten av kroppen inte riktigt hunnit med ännu. Med tiden kommer hon bli mer proportionerlig. Hon växer långsamt, och lär inte nå sin fulla höjd förrän långt in i vuxen ålder.

Över skuldrorna och gumpen har Noelle en tät fjäderdräkt istället för päls. Vid manken kan det lätt misstas för päls, då fjädrarna är små, men längre bak på kroppen, över hennes lår och vid svansroten, så är fjädrarna större och kan i det närmaste liknas vid stjärtfjädrar. Hennes svans är lång nog att precis snudda marken när den hänger avslappnat.

Noelle är i grunden vit, av en närmare ben-färgad ton. Det syns tydligast när hon är lätt smutsig, eller när hon står bredvid någon som är genuint vit. Från hjässan, längs hela nacken, över axlarna, ryggen och hela hennes svans så är Noelle rostigt röd. I solen kan hennes fjädrar blänka i ljusare orangea färger i jämförelse med resten av pälsen. Alla hennes ben är mörkg grå, närmare svarta. Hennes nos är ljust grå-lila. Hennes ögon är gröna, och under ögonen har hon smala, röda markeringar.

När hon känner sig hotad och reser ragg så följer fjädrarna med.



Krafter
Rök Noelles primära kraft är Rök, något hon kan skapa spontant och manipulera likt en varg med luftkrafter kan manipulera vindar. Det finns en del tekniker hon kan utöva med röken, både i jakt och strid. Mer än själva röken, har hon ett litet inflytande över ämnen som finns i rök även när de är i ett icke-gas stadium. Dock är inflytandet väldigt litet, och handlar mer om att hon kan känna av dem och kalla dem till sig för att skapa rök och smog.

Genom att omsluta ett offer i rök kan hon få dem att hallucinera på grund av syrebrist, och, om hon inte slutat, döda dem. Det är så hon jagar när byterna är för svåra för hennes oerfarenhet i jakt. Hon har dock inte någon kontroll över eventuella hallucinationer ett djur har, då hon inte äger den kraften, utan det är endast en sidoeffekt av syrebristen.

Värme Noelles sekundära kraft tillåter henne att manipulera temperaturer, men till sin egna förtret verkar hon ha mycket liten kontroll över att göra annat än att värma upp. Misstänkligen kommer hon aldrig kunna sänka något förbi ljummet. Med värmekraften kan hon värma upp objekt så att de antänds, för att sedan manipulera röken. Elden som resultat är hon oförmögen att styra, utöver att kväva den på valda ställen med röken eller suga värmen ur den och på så sätt döda den.

Hettan gör henne mer tålig mot värme och brännskador, men den gör henne inte immun.

Hon är så pass duktig med sin sekundära kraft att hon kan få lämpliga föremål som inte är för långt borta att spontant antändas vid tanke och koncentration. Det är lättast dock vid direkt fysisk kontakt, men då är risken desto större att hon kan skada sig på elden.

Det hon jobbar på i dagens läge är att manipulera varm luft, eller utnyttja effekterna av att värma upp luften på specifika ställen. Hon försöker förlänga sina hopp genom att få luften att stiga under henne, dock med begränsade resultat.

Tekniskt sett skulle hon även kunna läka med hettan; försegla blödningar och hjälpa en sjukling bli bättre, men ännu kan hon bara primitivt stänga sår med stora fula ärr då det är svårare att arbeta med en levande individ än stillastående objekt. (Plus att skinn är skört, och päls brinner väldigt bra.)

Valptid
Noelle växte upp en avlägsen flock tillsammans med sin far, mor Tezuka och bror Legion. Hon tydde sig mycket till sin fader och drömde om att bli en krigare av samma kaliber som honom. På det stora hela var Noelle en lycklig valp, även om hon inte ånjöt någon speciellt hög status inom flocken.

Modern Tezuka gav sig iväg när Noelle ännu var ung, misstänkligen trött på hierkin och flockens strika sätt. Legion gav sig iväg kort efter för att följa modern i fotspåren. Noelle lämnades kvar och såg på deras försvinnande som att de förskjöt inte bara flocken utan även henne. Det lade grunden för Noelles ovilja att låta andra in, och lät även etablera en outtalad rädsla för att bli övergiven eller lämnad.

Ungvarg
Moderns lämnande försvagade Noelles position i flocken, och hennes s.k blandade blod sågs som en skymf. Noelle talade ofta med sin far om hur hon så gärna ville visa dem att hon minsann dög, att hon kunde bli värdig i deras ögon och bevisa att hon inte var en svikare. Han stöttade henne genom träningspass och uppmuntrade henne att ignorera glopord.

När en äldre, högrankad hane kallade henne både misslyckad och en svikare tappade hon helt huvudet och besvarade kommentarerna med både våld och respektlöshet. Det vara allt som krävdes för att få henne utslängd från flocken och ivägjagad. Att återvända var att be om sin egen avrättning.

Nystart
Ensam vandrade Noelle en tid. Tillräckligt länge för att vänja sig med tanken att världen önskade henne död, och att ingen stod i dess väg. Larzarus kom som en gåva skänkt från Gudarna; en ungvarg lika ensam som henne själv, lika trött på den hårda världen. Att säga att de fann varandra vore en underdrift.

Lasse och Noelle drev runt kring Numoorislätten en längre tid, tills en hord med Zombies tvingade dem att fly sydöst över Mardouf.

Civitas och livet som pälsjägare
Till slut fann Noelle och Lasse den allt växande staden, och deltog dessutom på öppnandet av arenan Skuggfall. På håll såg Noelle Tezuka slåss, och vinna, något som fyllde henne med stolthet. Trots försök så lyckades hon dock inte finna sin mor bland alla vargar, och har sedan dess undrat vart hon tog vägen.

Noelle och Lasse var kanske inte helt bofasta i Civitas, men de återvände ofta dit för att sälja bytesdjur och fällar till stadens många garvare. Djur som avfärdas säljer de till kötthandlare eller använder som valuta i byteshandeln. Noelles rökkraft var mycket användbar för att avrätta byten utan att skada skinnet, då Noelle enkelt kan kväva dem.

Relationer
Familj
 * Tezuka - Mor
 * Tadaár (npc) - Far
 * Legion - Bror
 * Larzarus "Lasse" - Adoptivfamilj - Kompanjon och närmaste livskamrat. Noelle och Lasse har rest länge tillsammans och står varandra närmre än många syskon.

Vänner
 * Namn - Text
 * Namn - Text

Andra relationer
 * Namn - Text
 * Namn - Text

Trivia

 * Noelle har fått tillstånd för att vara upp till 130cm i manke.
 * Eftersom att Noelle är väldigt stor så består livet i Civitas till stor del att huka sig förbi ingångar och kliva över alla pygméer.
 * Noelle och Lasse stötte på en Zombiehord på Numooristäppen. Det faktum att de flydde hals över huvud kan ha lagt grunden för hordens etablering senare i närområdet.