Wapu

En wapu, flera wapu, den wapun.

Fysik
Wapu är en liten ras med ett väldigt karaktärristiskt utseede som lätt skiljer dem från landets andra raser. De härstammar från kargar som för länge sedan bosatte sig i Storkärr, och som över århundraden har utvecklats för att efterlikna stora insekter.

Wapun har en märkbart krökt kropp, med en djup och fyrkantig bröstkorg som hyser ett stort hjärta och stora lungor. Wapuns ben är smala, men har starka lår som tillåter den att hoppa högt. Tassarna har tår som kan spreta brett, vilket i kombination med wapuns ringa storlek tillåter den att gå på sankmark utan att sjunka ner. Dess svans är stor och märkbart tjock, även under pälsen. Dess huvud är rundat, med ett starkt konvext ansikte utan tydlig gräns mellan panna och nosparti. Nosen är kort och bred, och ansiktet pryds av många långa, känsliga morrhår. Ögonen är små och vanligtvis mörka i färgen. Öronen är högt satta på huvudet, och är långsmala på ett vis som efterliknar antenner.

Wapun har i jämförelse med de flesta av Numooris andra raser ett snabbt, men väldigt svagt bett. Istället förlitar sig wapun på att fånga byten med hjälp av ett medfött naturligt gift som kan liknas vid en getings gift. Wapun har ett par giftkörtlar i munnen vilka, när de späns, utsöndrar giftet genom ett par gifttänder i överkäken.

Wapuns päls är kort, slät och vattenavvisande för att den ska klara sig utan att bli blöt inpå skinnet i det kärrlandskap rasen härstammar från. Det finns en ätt av wapu som har längre päls, men skött rätt är även den till största del vattenavvisande. Wapun är anpassad till varmare klimat, och fryser därför lätt i kyligare temperaturer. Wapun luktar märkbart lite, och smuts som fastnar i pälsen faller oftast bort av sig själv. Alla wapu, ur alla ätter, har mörka fläckar och mönster i ansiktet som efterliknar insekters ögon och segmenterade exoskelett. De är vanligen färgstarka, med skarpa mönster och ränder som signalerar fara till potentiella rovdjur. Färgerna och mönstren påminner alltid om någon typ av stekel, och alla wapus kan delas in i en av fyra tydliga ätter: Getingar, Humlor, Myror och Parasitsteklar. Beroende på vilken ätt wapun tillhör så varierar dess fäll, och till viss del även kroppsform, för att efterlikna den insekt ätten namngetts efter.

Getinglik Wapu
Getinglik wapu är den vanligaste av ätterna, och inkluderar alla wapu som till form och färg påminner om getingar och bin av olika slag. Den kännetäcknas av sin stora, randiga svans som efterliknar bakkroppen hos just getingar. Till kroppen har de wapuns karaktärristiskt stora bröstkorg, krökta rygg och långsmala öron. Dess päls är kort och slät över kroppen, och svansens päls är väldigt tät och jämn

Humlelik Wapu
Den humlelika wapun är den ovanligaste av ätterna, och är också den enda långhåriga ätten. Kroppsmässigt är den humlelika wapun nästan identisk med den getinglika, men till skillnad från de andra wapuätterna så har den en tjock, långhårig fäll. Pälsen växer till stor del utåt från kroppen, vilket ger wapun ett runt och väldigt mjukt utseende. Med den tjockare pälsen så är den humlelika wapun lite köldtåligare än sina slätpälsade artfränder, men i jämförelse med andra vargarter så fryser den fortfarande lätt. Den långa fällen är inte heller lika vattentät som artfrändernas släta pälsar, men om den sköts väl så torkar den snabbt.

Myrlik Wapu
Den myrlika wapun inkluderar alla wapu som påminner om myror av olika slag. Myrlika wapu är, efter de getinglika, den näst vanligaste ätten av wapu. Den myrlika wapun har en mycket kortare och rundare svans än de andra ätterna, vilken efterliknar en myras bakkropp. Dess rygg är också märkbart rakare än de andra ätternas. Myrlika wapu är ofta lite kompaktare än de andra, och hoppar inte lika högt. De är däremot generellt starkare fysiskt än sina artfränder.

Parasitstekel-lik wapu
Den parasitstekel-lika wapun inkluderar alla wapu som påminner om parasitsteklar av olika slag. Ätten skiljer sig från andra wapu genom att ha den längsta svansen av alla ätter i förhållande till sin egen kropp. Svansen hålls ofta rakt, horisontellt mot marken för att efterlikna bakkroppen hos en parasitstekel. Svansen ser ytterligare något längre ut än vad den är på grund av en samling långa, styva hårstrån som växer rakt ut från svanstippen. Den parasitstekel-lika wapun är generellt nättare byggd än sina artfränder, och den smalare kroppsformen gör det lättare för den att slinka in och gömma sig i väldigt små, trånga utrymmen. Dess mindre hjärta och lungor gör dock ätten något mindre uthållig än dess artfränder.

Valpar
Wapuvalpar föds i stora kullar, ofta på upp mot 10 syskon, men det är sällan fler än hälften som når vuxen ålder. Många valpar faller offer för storkärrs förrädiska marker, eller blir byten till större rovdjur. Wapu gräver inte lyor, då storkärrs fuktiga mark sällan tillåter detta, utan valparna föds i et undanskymt bo av upptrampat gräs, gärna i ett snår eller under ett träd. Valparna föds, i likhet med vanliga vargvalpar, tjocka och kortbenta, med mörka fällar och blå ögon. Wapuns vuxna färger framträder först efter någon månad. Wapuvalpars svansar saknar från början de vuxnas tjocka päls, men den växer ut i samband med att valpen får sina vuxna färger. Det går därför lätt att se på en ung valp hur tjock wapuns svans är även under pälsen. De föds även med öronen tätt hoprullade mot tinningarna. Öronen rätar oftast ut sig under wapuns första levnadsår, då den räknas som tonåring, och det ses ofta som ett tecken på att ha vuxit upp när öronen har rätat ut sig helt.

Mentalitet
Nyfikna och envisa, men med lätt att lära. Wapun är modig av naturen, men sällan dumdristig. Den kan vara självisk, till stor del på grund av en hård uppväxt i en miljö som krävt stark självbevarelsedrift för att överleva, och en vanligtvis solitär tillvaro. Wapun eftersträvar instinktivt att efterlikna sin insekt så mycket som möjligt, då det är det största försvaret de har mot de stora insekterna i storkärr. Ju bättre de liknar en giftig och farlig insekt, desto större är chansen att de faktiska insekterna låter dem vara. När wapun blir skrämd reagerar den vanligtvis genom att ställa sig med sidan mot hotet, med kroppen och svansen böjd för att efterlikna sin insekt. Ansiktet slätas också ut istället för att rynkas, då en rynkad nos förstör illusionen av insekten. Om illusionen redan har förstörts så är dock rynkade nosar vid irritation eller ilska inget ovanligt.

Magier
Wapun, som en underart till karg, har väldigt varierande krafter. Vanligt förekommande är illusioner, ljud och snabbhet, och de flesta av elementkrafterna förekommer.

Utöver faktiskt magiska krafter så föds alla wapu med ett biologiskt gift som kan liknas vid en getings gift. En wapu har enbart det här giftet, och aldrig fler än ett om den inte äger den faktiskt magiska kraften gift. Giftet produceras i särskilda giftkörtlar i wapuns mun, och utsöndras via huggtänderna i överkäken. Giftet fungerar paralyserande på varelser mindre än wapun själv, men orsakar ingen större skada på större varelser. Giftet används vid jakt, men också till försvar, då det orsakar en stark smärta som håller i sig. Även om bettet är litet så smärtar det mycket, vilket lurar större varelser att wapun är kapabel att orsaka mer skada än vad den egentligen gör. Giftet förs in i blodet på den bitne, där det bryter ner celler vilket skickar signaler om smärta till hjärnan, men det skadar inte märkbart. Det stoppar även blodflödet i det bitna området, vilket gör att smärtan håller i sig och att området svullnar i stil med ett getingstick. Giftet är inte dödligt, utan gör endast ont, om inte den bitne är allergisk.

Övriga färdigheter
Wapun är liten och lätt, och rör sig i en flytande trav som får det att se ut som att den nästan glider fram. Den har i jämförelse med andra raser ett svårläst kroppsspråk, då den inte rynkar ansiktet, spetsar öronen eller viftar på svansen lika ofta som vanliga vargar. Wapun rör sig istället med mer insektslika rörelser, så som att rycka med öronen likt antenner, eller röra sig på ett start-stopp vis kortare sträckor för att efterlikna hur många insekter flyger.

En wapu kan från stillasittande hoppa fem gånger sin egen höjd rakt upp i luften för att fånga insekter och fåglar vid jakt. De är relativt goda hoppare även på längden, om än inte båda samtidigt då riktningarna tar ut varandra.

En wapu som tillbringar lång tid i ett annat klimat kan, med tiden, komma att genomgå enklare fysiska förändringar för att anpassa sig till det nya klimatet. Det är inte ovanligt för wapu som bosatt sig i mörka områden att utveckla mörkare fällar, medan wapu som spenderat år i kalla klimat utvecklar en tätare vinterfäll som andra wapu saknar.

Den Tidiga Åldern
Ett par tätt sammansvetsade familjer och ätter av karg bodde i Kawazatriskogen.

Den Mörka Åldern
Drakarger, av de ätter som skulle komma att bli sehulor, tog över kargarnas områden och jagade ut familjerna till det närliggande storkärr. Motvilliga att lämna sitt hem höll kargarna sig nära, och anpassade sig för att överleva i storkärr. Tidigt började de formas till det som skulle komma att bli wapu, då de kargar som var mindre och med mönster och färger mer lika de stora insekterna generellt överlevde längre än de andra.

Kraftåldern
Kargarna kom efter generationer av utveckling att kalla sig för wapu och blev en egen ras.

Modern Tid
Flera wapu lever fortfarande i storkärrs område, även om rasen har blivit mindre. Flera distinkta ätter av arten, efterliknande olika typer av steklar, finns i området, men de gör inte mycket väsen av sig och håller sig vanligtvis för sig själva.

Ärftlighet och genetiska tendenser
Sjukt dominanta gener. En avkomma efter två wapu från olika ätter tenderar att efterlikna den ena av föräldrarna, men kombinationer förekommer även om dessas chans för överlevnad minskar med ett mindre distinkt efterliknande av områdets insekter. Avkommor efter en wapu och en annan ras tenderar att helt likna wapun, med undantag för eventuella mindre nyanser eller mönster i pälsen. Wapuns gener stöter omedelbart bort gener för vingar av alla slag, så en wapukorsning kan aldrig få vingar.