Öknen

Den stora öknen i Numooris sydöstra del är ett vidsträckt och skiftande landskap, från rullande sanddynorna till klippiga stenlandskap och blommande kaktusar. Landskapet är det torraste i Numoori, med obarmhärtigt varma och soliga dagar, och kalla nätter under öppna stjärnhimlar. Öknen var länge känd som Tenkais öken, och hemvist till den länge ökända flocken Devils. Idag utgör öknen hemvist till de två stora sandvargsflockarna, Ramil och Sahra, som återtagit sina marker efter Devils flytt.

Utseende
Numooris öken är ett stort och vidsträckt landskap som varierar mycket i utseende från öst till väst. I de nordliga och västra delarna består öknen av hårt packad mark och sten, med runda klippor och torftig växtlighet. Här har stenklipporna formats av vind och sandstormar till böljande former, där ränder av olika mineraler blottats för omvärlden. I norr är gränsen till Fungoria otydlig, och uttorkade svampar av varierande form och storlek har tagit plats bland sten och grus. Gränsen till lavaöknen väst är tydligare, där svärtade stenar och grå, sedan länge stelnad lava ersätter öknens varma färger. Vid savannen i öst övergår sten till torra snår, gulnat gräs och tåliga fetbladade växter. Höga kaktusar reser sig trotsigt ur den spruckna marken.

I öknens mitt vandrar stora sanddynor, förda framåt av hårda vindar. Här är marken rörlig och ständigt skiftande, och det är lätt att gå vilse i det vidsträckta sandlandskapet. I söder ersätts sand av karga klippor och stenig mark, och ju längre söderut du kommer desto grönare blir också landskapet. Bland de höga klipporna och stora stenbumlingar fastnar havets fuktigare vindar, och här blommar de tåliga ökenväxterna regelbundet. Här växer tåliga akacia-träd, arar-träd, tamarisker, och fruktbärande yucca plantor.

Efter att den stora skogsbranden norr om öknen dränktes av en oförklarlig mängd vatten så har mycket av vattnet även forsat söderut. En stor flod slingrar sig numer genom öknen och mynnar ut i havet i söder. Floden har blivit en stor oas i ett annars så ogästvänligt landskap.

Sandstormar är vanliga i öknen. Att gå vilse och fastna i en sandstorm leder mot en nästan säker död. Det är lätt att begravas under en av dessa stormar, och sanden i luften täpper lätt igen en oförsiktig vargs lungor och piskar upp sår över dess kropp.

Klimat
Varmt och torrt, med obarmhärtigt soliga dagar och kalla, stjärnklara nätter. Det blåser ofta kraftigt, och sandstormar är vanligt. Det blir dimmigt om morgnarna längs kusten i söder; den enda del av öknen som regelbundet får regn från havet.

Djurliv
En myriad av ökenlevande djur, så som kameler, dromedarer, gemsbock, addaxantilop, dama gaseller och ökenanpassade tjockhornsfår. Fåglar som kaktusgärdsmygen, tuppgök, prärieugglor, gamar och örnar. Många reptiler som hornhuggorm, skallerormar, skäggagamer, ökentaggleguaner och ökengoffersköldpaddor. Ökenlevande insekter, skorpioner och spindeldjur. Känguruspringmöss, stenekorrar, påsmöss, busksvansade råttor och många andra gnagare.

Historia
Öknen är ett område som varit i stort sätt oförändrat under väldigt lång tid. Det var hem till flera sandvargsklaner, som jagades ut från en stor del av området när flocken Devils gjorde anspråk på öknen. Flockens rykte växte sig snabbt stort och känt över hela Numoori, och öknen associerades därför länge med flocken. Den fick smeknamnet Tenkais Öken, efter Devils grundare. När flocken efter många år lämnade öknen för nya marker så återintog sandvargarna snabbt sina gamla områden.

Medan den stora branden i den dåvarande Döda skogen norr om öknen härjade (2020) så slog en stor meteor ner i öknen. Kraften från nedslaget jämnade en flera kilometer stor yta med marken, och lämnade en massiv krater i vars mitt en enorm skepnad av glas bildats. Den sand som blåstes undan av nedslaget bildar idag många omgivande kilometer av höga dynor likt ringar på vatten för den som skådar landskapet ovanifrån.

När skobsbranden i norr kort efter meteornedslaget släcktes av en oförklarlig mängd vatten så rann mycket av vattnet även söderut. Idag ringlar därför en stor flod genom öknen, som inte funnits där tidigare.

Kända platser
Stjärnkratern är kvarlämningarna av ett stort meteornedslag i öknen. Själva kratern är rund och ungefär tre kilometer tvärs över, med flera hundra meter höga sidor av sten och grus som sluttar brant ner mot en platt mitt. I mitten av kratern reser sig en enorm skepnad av glas, en kilometer i bredd och med en krona vars spetsar når över 500 meter i höjd. Många tror att glasformen är resterna av den stjärna som föll från himlen.
 * Stjärnkratern

Stjärnan består av ökenglas i många skiftande färger; slingor av svart och silver bland skimrande grönt och gult som återspeglar himlens alla färger. Glaset är tjockt och varierande grumligt, med klarare toppar där spetsar och taggar blir tunna nog att se igenom. Marken runt stjärnan kläs även den av smält sten och färgat glas som sträcker sig över nästan hela kraterns botten. I botten av stjärnan och marken runtom kan den som försöker se genom ytan skymta de nu evigt inglasade resterna av de sandvargar som varken hann undan nedslaget, eller hann brinna upp av hettan förrän glaset omslöt dem.

Stjärnan kan ses från långt håll, och stjärnklara nätter återspeglas himlens otaliga ljus i dess yta. Om dagarna reflekteras solens värme i glaset, och området närmast kratern är ännu varmare än den redan brännande öknen runtom. Solljuset tränger på många ställen genom stjärnan och kastar stora ytor av färgat ljus över marken.

Mitt i öknen reser sig en massiv klippa, nästan formad likt en liggande månskära. Klippans väggar är fyllda av öppningar in till ett invecklat grottsystem med gångar som leder till många rum och salar, såväl inom klippan som under den. Klippan är känd som Djävulsklippan, och var länge den ökända flocken Devils hem.
 * Djävulsklippan

Flockar
De rivaliserande flockarna Ramil och Sahra har sina revir i Öknen.

Tidigare flockar i området:

Devils - 2005-2014

Berättelser och myter
Text