Svavlinaré

För ungefär 900 år sedan, runt år 0, började vargar vandra in i Numoori. Men det var inte förrän mellan år 100 och 200 som Numooris allra första flock skapades; Svavlinaré.

Filosofi
Tron på Gudarna blev stark i flocken. Vita vargar var fyllda med ljus, ansågs det, därför jagades alla valpar bort som inte bar denna färgen. Tillslut föddes endast vita vargar - flocken var nu en fulländad flock av "ljusets vargar" som det ansågs.

Gruppdynamik
text

Historia
Svavlinaré var i början bara ett par som höll ihop, och vars valpar stannade hos dem. Detta skapade inavel och vissa valpar stöttes bort på grund av deras missbildningar, som i vissa fall var väldigt grova. I samband med att inaveln i flocken blev så stor togs utomstående vargar in många år senare, och efter lite mindre än hundra år var flockens inavel så gott som helt borta.

Svavlinaré var till en början en flock av fred och lugn. Under de första 50 åren levde flocken som nomader, de kunde flytta runt som de ville då de var den enda flocken i landet. Men snart började fler och fler flockar bildas. De flesta låg på samma nivå som Svavlinaré; de levde i samspel med naturen och dyrkade Numooris Gudar.

För varje generation som dog ut i flocken växte sig tron på Gudarna större och starkare, samt tron på det goda och onda. I samband med att utomstående vargar togs in började nya tankar och idéer slå rot i flocken. En av dem var att mörker symboliserade ondska, och ljus godhet. Detta gjorde att man började köra ut de svarta vargarna i flocken, samt de valpar som var svarta. Det tog inte lång tid förrän de även riktade in sig på vargar av mörkare färger så som brun och grå.

Under denna oroliga tid var flockens ledare en hane av grå färg. När flockmedlemmarnas tro på att även gråa och ljusbruna vargar var besatta av ondska gjorde de uppror mot ledaren och körde ut honom. Ledarplatsen togs över av den vitaste av hanarna i flocken, Eru (betydelse: Den Ende, Gud), och med honom började en ny era i flocken. Endast de vita vargarna fick para sig och föda avkommor, och föddes det valpar som inte var vita kördes de ut när de var tillräckligt gamla. Efter flera generationer föddes tillslut endast vita valpar, och flocken kom att själva bilda en helt ny ras - Vitvargarna. Det var inte många valpar som lämnade flocken, och de som gjorde det förde inte rasen vidare utan gav upphov till nya raser som till exempel Vintervargen, som finns kvar än idag.

Eru tog med sig ett nytt språk in i flocken. Han lärde ut det till de vuxna vargarna, och valparna som därefter föddes skulle lära sig språket från start. Då Núrlaer var det språket som blev standarden i flocken hamnade Nordanspråket i skymundan och talades ytterst lite när det nya språket väl hade fått fotfäste i flocken. Men fortfarande lärde man valpar och nya medlemmar båda språken. Då man fortfarande tog in utomstående vargar in i flocken lyckades aldrig Nordanspråket helt dö ut i flocken. Svavlinaré höll ut i flera hundra år, och det var i slutet av 500-talet som flocken gick ett fasansfullt öde till mötes.

Åren 300-700 kallas Den mörka åldern. En tid kantad av dödliga intriger och krig. I mitten av 400 talet gjorde sig Svavlinaré ovän med en flock av Svartvargar, en fejd som varade i över hundra år. Man kan likna deras fejd med  nutidens fejd mellan Qu och Devils. Många mindre krig uppstod mellan Svavlinaré och Svartvargsflocken, men de lyckades aldrig få något avslut, tills slutet på 500-talet.

Det var i Döda Skogen som Svavlinarés allra sista krig ägde rum. Ledaren för flocken då, Lhûg (betydelse: drake), marscherade in på fiendens revir och förklarade krig. Det sägs att Svavlinaré hade övertaget länge då de lyckats skaffa sig allierare som slogs på deras sida. Men vad de inte hade räknat med var det faktum att det dykt upp  tysta, okända flockar av onda vargar som slöt sig till Svartvargarnas sida. Svavlinaré sägs inse att de inte kunde vinna kriget och gav sig och var beredda att fly från platsen. Men de andra vargarna hade mer mörker i hjärtat än vad Lhûg och Svavlinaré hade insett - Svartvargarna jagade efter flocken och dess allierare. Det sägs att de inte lämnade några överlevande.

Vitvargarna dog ut, och de drog med sig språket Núrlaer i fallet. Vitvargen och deras språk är inget mer än historia och legender numera. Men vem vet, kanske det finns vargar utanför Numoori som kan språket? Eru, grundaren, kom ju trots allt inte från Numoori. Oavsett om det finns vargar som fortfarande talar språket så är en sak säker: flocken Svavlinaré kom att bli en legend i Numoori!

Noterbara händelser

 * Svavlinaré skapas - mellan år 100 och 200 Flocken bestod från början av ett vargpar och deras valpar.
 * Får fiender - Mitten av år 400 Flocken gör sig ovän med en flock med Svartvargar.
 * Flocken dör ut - Slutet av år 500 - I och med en strid med Svartvargsflocken dör Svavlinaré och resterande Vitvargar i Numoori ut.

Ranksystem
...

Medlemmar vid upphörandet (som känns till)

 * Lhûg

Tidigare medlemmar (som känns till)

 * Eru, ledare

Allierade

 * Text

Fiender

 * Okänd flock med Svartvargar.

Övriga av betydelse
Text