Cry



Historia
16 år - Han vaknar upp vid klipporna. Utmattad och hungrig. Pälsen är blöt. Det är tungt att andas. Hans minns inte om landet han står på är främmande för honom eller inte. Han kommer inte heller ihåg hur gammal han är. Hade han några föräldrar? Syskon? Hur kom han hit? Massor av frågro samtidigt.

17 år - Den pigment lösa hanen har levt vid klipporna och anpassat sig under en längre tid nu. Levt i ensamhet men itne sorg. Dagarna har gått fort. Han märkte knappt att det skiftade årstider.

Tidslinje
Klipporna - Träffar en hane som än idag är en främling. Cry ångrar att han inte frågar efter hanens namn. De två individernas konversation betyder mycket för Cry, den hade mer mening än alla hans andra konversationer. Dessutom verkar det som om hanen har en mörk historia som förföljer honom, något som Cry kan fundera på då och då. Vad är det med hanen? Det är som om det var något tragiskt över honom. Främlingen gav Cry en konstig känsla men också massa kunskap; Han längtar tills han får se främlingen igen.

Lavaöknen - Cry vandrar söderut och stöter på en hona vid namn Arcelia. Hon bemöter honom med ett främmande språk och han blev genast nyfiken, men inte uppspelt. Han frågar henne frågor om språket och henne själv men innerst inne vill han bara att hon ska fråga honom ifall han vill lära sig språket så han kan säga ja.

Numoorislätten - Här vandrar han ensam ett dag och får reda ut hans tankar under ensamhet ett dag.

Kaiwood - Cry träffar en valp som fortfarande bara är en främling. Kanske var valpen något oförskämd i andras ögon men Cry hoppas att han ska kunna komma tillbaka till Kaiwood och få se honom i vuxen form. Kommer han vara ond och mörk då? Instängd i sig själv? Han träffar också på en Ragana vid namn Ehfra, en mycket glad hona och kanske till och med optimistisk i hans ögon. Ett möte som gav honom en varm känsla i magen, långsam som honung. Varje gång han tänker på konversationen ler han, även fast han själv gjorde något han inte skulle ha gjort.

Numoorislätten- Han fortsätter norrut och vandrar ännu en gång genom Numoorislätten, denna gång är hans mål Eldskogen.

Eldskogen - Eldskogen chockar honom med dess livlösa tystnad och doft. Överallt ser han aska och träd som med nöd och näppe klarar att stå upp, lever de gamla träden än med deras skador? Gör det ont? Mitt i allt döende möter han en hona vid namn Caer, hans ljus i det mörka i det här fallet. Mötet var trevligt, honan vänlig. Han kan inte säga att mötet lämnade stora avtryck i honom men han kommer ihåg det och det kommer han alltid att göra.

Dödaskogen -

Öknen - Han vandrar på den heta sanden. Sanden bränner sönder hans trampdynor. Solens ljus bländar hans ögon och färgar hans hud röd, gör så att den flagnar, formar sig likt flammor. Munnen är torr och allt han vill är att dricka. känna den svalkande vattnet på hans tunga. Bland hettan och kaoset som händer i hans kropp uppenbarar sig något för honom, någpt väcks inom honom. Han upptäcker att var han än är har han ont. När han är i öknen, där solen fräter sönder hans skin, känner han smärta men i skuggan smärtar hans hjärta så. Hanen hade inte haft tid att tänka på smärtan som minnesförlusten lämnat att det var när han är nära är döden som han upptäcker hur dåligt han mår. Tårarna strömmar nedför hans kinder, samtidigt som han ler, utan glädje. Leendet är ett tappert försök att sluta gråa, att känna glädjen han trodde att han hade. Döendes, både fysiskt och psykiskt, vandrar han vidare för vad annars skulle han göra?

Sienna - Det är nu han upptäcker att något väckts inom honom. Tårarna är torkade och just nu är hans enda fokus vatten. Hanen har kollapsat... mer kommer.

Fysik
Hans huvud ser ut som en vanlig vargs, i alla fall i grunden. Två horn växer på hans huvud, vita, formade som ett rådjurs. På hans nos växer det två långa "trådar", typ som känselspröt. Han känner med dem då han inte har så bra syn eftersom han lider av albinism. Känsel trådarna är också vita, om inte lite skära. Hans kropp är stor och muskulös, men ändå slank. Kroppformen är formad som en vinthunds, eller den liknar en vinthunds. Den är dock inte lika "dramatisk" som vinthundens, men likheter finns som till exempel smal buk. Hans ben är ganska slanka, det är nästan inga muskler på dem. Det ser mest ut som ben och skin, däremot kan man se små muskler spela under pälsen. Hans ben ser ganska långa ut i jämförelse med hans kropp. Hans tassar är ganska små men tillräckligt stora för att hans ska få balans. Hans kropp är täckt av kort,kort päls medan hans svans har långa hårstrån. Svansen är lång och släpar i marken. Pälsen på hans svans är lång men tunn. Hans vingar är ungefär lika stora som honom gånger 2. De täcks av lite päls men större delen är täckt av rosa, pigmentlöst, skin. Ögonen är är väldigt klart blå och pupillerna smälter in i det blåa, men man kan fortfarande se dem vagt.

Personlighet och Mentalitet
Cry är en mycket mystisk, men snäll varelse. Han undviker konflikter till största pris. Medkänslan och sympatin är stor för andra varelser. Han tror på att allt ska behandlas med omsorg, allt är vackert. Cry blir sällan upprörd, nästan aldrig, Han har ett lugn som nästan är omöjlig att bryta. Ändå fast han i många ögonen skulle beskrivas med nedsättande adjektiv så som "fjollig" så är han modig innerst inne. För hans unga ålder är han väldigt vis, men om han är intelligent det är en annan fråga. Han är alltid på jakt efter ny kunskap och på andra perspektiv att se på livet. Cry tror att intelligens är nyckeln till att världen, liksom Numoori, skulle bli en bättre plats med kunskap.

Hanen bär alltid ett mjukt leende som alltid når hans ögon men han döljer något. Innerst inne känner han en sorg, en stor sorg efter det minne han tappat. Det enda han ser när han tänker tillbaka är vit, inget finns. Det är en otrolig stor tomhet i hans bröstkorg.

Magier
Oupptäckta.

Relationer

 * ??? - father - Who were you?
 * ??? - mother - I do not remember you.
 * ???- siblings? - Do you even exist?
 * Malvado - You're quite interesting. I hope we'll meet again.
 * Caer - You seem to be a very kind creature. I hope we'll be able to communicate with each other again. However, we're just strangers.
 * Vilja - We're only strangers. Will we meet again? I doubt it. Even though I am skeptic, I hope we will meet again.
 * Ehfra - Next time we meet, please tell me more about your story and I will tell you mine. Deal?
 * Abraxas  - What's your name? I wonder...
 * Ceylon - Like the grass, your color is brown. Like the grass,you easily catch fire; you're hot-headed. Thank you for the help.
 * Meldew - I am sorry, I wasn't strong enough. Next time I will help you, stranger. 

Trivia
'
 * text
 * text