Frin

Personlighet
Trots att han hade två raser i sig, som var mer eller mindre kända för sin bråkstakighet och korta stubin så var han raka motsatsen. Frin var försiktig, och skygg. Han var aldrig den som försökte sticka ut ur mängden, eller försökte ställa till med bråk. Kanske påverkade hans uppfostran honom annorlunda än jämfört med hans syskon.

I hjärtat var Frin en god varg, som aldrig skulle gå en fluga för nära. Han var snäll och förstående, men hade oturen att födas in i en flock som inte alls var desamma. Frin var hjälpsam, och försökte alltid göra alla till lags, men trots att han inte försökte sticka ut ur mängden så kände han sig alltid malplacerad. Han blev något av en ensamvarg, som blev utstött av hans familj och resten av flocken. Frin hade inget emot ensamheten, men han undrade ofta vad det var för fel på honom. Han kände sig som ett missfoster, och förstod inte varför han inte var som sina syskon.

Detta plågade honom mycket, men när han träffade Adzark förstod han att det inte var han det var fel på utan på resten. Adzark var som honom, och de båda delade känsla för rättvisa och att alla var lika mycket värda. Det visade sig dock att den spirande vänskapen utvecklades till en förbjuden kärlek. De visste att de aldrig skulle bli accepterade som ett par på grund av att de var en samkönad kärlek i en flock där arv var mycket värt, och samtidigt så var Adzark flera klasser under honom.

Under de månader som Adzark och Frin spenderade tillsammans, så lärde han sig mycket om sig själv. Frin var en lekfull, och glad individ. Han hade spenderat många år olycklig och grubblande, men med Adzark var det som bortblåst. Hans blyga drag var fortfarande kvar, men inte på samma sätt. Frin sökte gärna närkontakt, och var något av klängig och sökte uppmärksamhet från Adzark, men som alltid besvarade den. Enligt Frin var den tid de fick tillsammans den bästa i hans liv, och han skulle aldrig byta den emot något.

Utseende
Trots att Frin hade mycket cestrovarg i sig, så präglades inte hans kroppstyp mycket av det. Det som liknande crestovargen mest var hans kamliknande päls över hjässan, halsryggen och manken. Annars var han väldigt spinkig, men med höga ben och relativt kort svans. Däremot hade han lång päls, som syntes på hans ben och tassar - men även kring bröstkorgen och svansen.

Hans pälsfärg var en varm röd, som vid kammen och på ovansidan av svansen blev mycket rödare. Den röda färgen sträckte sig även ner från huvudet till nosen. Hans bog, mage och undersida av svansen var en ljus brunröd färg. Han hade två prickar som markerade hans ögonbryn, och de var också i samma ljusa brunröda färg. Hans öron kantades av en mörkbrun färg. Han hade orange, eldig färg på ögonen.

Krafter
Eld Frin hade vetat om sin eldkraft ett tag, men inte lärt sig kontrollera den. Det enda som hade makten över den var hans känslor, vilket i längden gjorde honom väldigt osäker och rädd för att skada andra. Frin blev aldrig gammal nog att utveckla sin attack eller lära sig styra den, men det som han lyckats åstadkomma i olika starka känslostämningar var:
 * Antända delar av sig själv - När Frin var ledsen/arg så kunde han plötsligt börja känna en hetta, innan någon kroppsdel plötsligt antände sig själv. Det var ofta hans svans, men hände även med hans ben ett par gånger. Han blev ofta väldigt skrämd av det, vilket bara gjorde att elden spred sig mer över hans kropp. Men han tog aldrig skada av elden.
 * Andas eld - När han blev väldigt uppstressad eller utmattad kunde han ibland råka andas eld. Detta var också något som skrämde honom, och han var oerhört rädd för sina krafter. Därför ville han ofta inte delta i lekar eller jakt för han var rädd för att han skulle råka sätta eld på något eller skada någon.

Historia
Frin föddes i en flock med stark hieraki. Hans föräldrar stod högt upp, och han behandlades därefter. Frin hade två syskon, Keiz och Vildus. Tidigt började Frin känna sig malplacerad. Hans syskon tog efter sina föräldrars beteende, men Frin såg bara orättvisor. Han försökte förtränga det han kände, och försökte vara som en av hans syskon - men det tycktes aldrig riktigt kunna hända.

När han var äldre följde han med sina föräldrar och den högre rankade truppen ut på jakt - hans familj och de andra två familjerna var de som styrde jakten, medans lägre rankade trupper fick jaga. Under denna jakt träffade han en hanne, Adzark. Både han och Adzark hade smitit iväg för att slippa sin familj och resten av flocken. De kom genast mycket bra överrens och de bestämde sig för att försöka träffas mer. Det skulle bli en utmaning, då det var strikt förbjudet för Frin att umgås med vargar under hans "värdighet".

De lyckades mer eller mindre träffas fler gånger. Men de levde båda i lögner. Hans familj började bli misstänksamma kring hans beteende. Frin hade utvecklat starka känslor till Adzark, känslor som hans familj eller flock inte skulle acceptera. Adzark och Frin ansåg, för att de skulle överleva behövde de hålla sitt förhållande hemligt. De började planera inför en flykt, men de hann aldrig genomföra planen; för en kväll hade hans familj sänt en spion efter honom, och han hittade Adzark och Frin tillsammans en bit bort utanför reviret. Chockad över synen, flydde han tillbaka till flocken och de fick ingen chans att komma ikapp honom. När de kom tillbaka till flocken stod alla samlade - de sade att vad de gjort var oförlåtligt, och att de var dömda till döden. I panik flydde paret - men Adzark hann inte långt förrän flocken kom ikapp honom. Frin flydde till Adzarks smärtsamma skrik.

Utan att vila fortsatte Frin framåt. Inte förrän han mötte två siamesiska tvillingar stannade han. Han förvånades över hanens förståelse, men kunde inte stanna mycket längre. Några månader senare, en natt då han precis lagt sig för att sova, kom två vargar upp till honom. De förklarade att de var sända från hans födelseflock, och att de var där för att döda honom. Frin försökte inte ens fly, och blev mördad den natten.

Relationer
Familj
 * Pelark (NPC) - Jag kan aldrig förlåta dig.
 * Stru'un (NPC) - Du kallade mig aldrig din son, så jag antar att du inte var min mor heller.
 * Keiz (NPC) - Vad var det som gjorde att du såg på mig så annorlunda?
 * Vildus (NPC) - Ni behandlade mig aldrig som en i familjen... Jag förstår inte varför?

Andra relationer
 * Adzark (NPC) - Förlåt mig! Förlåt att jag inte kunde låta bli att älska dig...
 * Kiera - Du sa inte så mycket... Men tack ändå.
 * Tien - Jag kunde aldrig drömma om någon så förstående som du. Tack för allt.

Trivia

 * Frin var homosexuell.