Unnown

Historia
Unnown föddes och växte upp bland grottor, undangömd för omvärlden och ljuset. Förutom att hennes flock och familj var isolerade från allt annat var flocken ganska normal. Det var ovanligt att något drama eller bråk uppstod. Kanske var det för att alla var upptagna med att bygga nya tunnlar hela tiden och därför hann aldrig någon att riktigt prata med varandra. Honans familj var så upptagen med att hitta nya gångar och system att de aldrig hann kommunicera med varandra på ett ömsesidigt sätt, och på så sätt hann de aldrig få några riktiga kärleksfulla känslor för varandra.

Det hade varit utav en slump som hennes flock och Unnown upptäckte det brinnande ljuset. Det var Unnown som börjat gräva uppåt istället för att gräva nedåt eller åt sidorna som gjorde så att ljuset mötte mörkret. Trots att hon varit lika rädd och försiktig som alla andra i hennes flock, det var ju trots allt så hon hade uppfostrats, så hade det alltid funnits en viss nyfikenhet inom henne. En nyfikenhet som gjorde henne annorlunda från resten av flocken. På grund utav hennes nyfikenhet hade hon inte kunnat hjälpa sig själv att börja gräva uppåt, dit ingen annan vågat gräva.

När honan väl klivit ut ur tunneln hade hon inte bara slagits av smärtan från solljuset, men också de underliga, vackra ljuden som kom ifrån omgivningen. Hon hamnade i en trans och kunde inte hjälpa att, för första gången i hennes liv, skratta högt.

"Vad gör du här ute, unga dam?" Rösten hade dragit bort henne från hennes glädje. Leendet försvann och hon hade blivit allvarlig igen, trots att hon hade varit väl medveten om att den äldre inte kunde se hennes ansiktstryck. Den som talat till henne var flockledaren. En äldre hane vars ord var lag. Ingen hade vetat vad som kunde hända om man inte höll med hans ord eller ifrågesätte honom eftersom ingen hade gjort det. Ingen hade velat för alla hade blivit uppfostrade så, och hade levt i tystnad på detta sätt i alla år.

"Utforskar." Hade hon svarat honom. Hon hade kunnat höra hur någon bakom hanen kliade sig bakom örat. Hela flocken var bakom honom, förstod hon då. Alla var blinda, men hon kände sig ändå utstirrad.

"Vill du stanna eller gå?" Hanens fråga var simpel. Hon nickade innan hon svarade. "Gå." Med det vände honan sig om och försvann bland träden, samtidigt som hon hörde hur de andra stängde öppningen bakom henne. Hon visste inte om hon skulle träffa dem igen men nyfikenheten hade blivit så stor i hennes bröst att honan inte längre kunnat stoppa sig.

Trots hennes osäkerhet och rädsla, var hon glad och hon har aldrig ångrat sitt beslut.

Fysik
Honans kroppsbyggnad är mager och pälsen tunn och grå. Detta gör så att hennes ryggrad, höftben och revben är väldigt framhävda. Hennes rygg är något krökt och bakbenen kortare än frambenen. Kroppen liknar väldigt mycket en hyenas, dock smalare. Svansen har hon oftast mellan benen, och det är mest på grund utav att det är hennes utseende.

Unnown's ansikte ser ut som en vanlig vargs, bara med mindre hår och en aning konkav. Hennes ögon är små, liksom hennes öron, och vita. Ansiktsuttrycket ser oftasts, om inte alltid, något ängsligt ut och oroligt

Personlighet och Mentalitet
Honan är väldigt nervös av sig och har svårt att lita på främlingar. En anledning är för att hon är ovan att träffa främlingar och tvingas kommunicera med dem då hon aldrig riktigt gjort det i hennes flock. Samt för att hon är blind och är väl medveten om hennes svaghet.

Trots att hon är lättskrämd och orolig av sig så är honan innerst inne väldigt nyfiken och envis. Hon vet var hon vill och vad hon vill, och låter ingen annan bestämma över det. Dock så undviker hon strid så hon strider inte med en varg som inte tillåter henne att gå via dess revir tex.

Honans nyfikenhet är det som drar henne framåt, som får henne att röra på sig och prata med främlingar. Om man tillbringar tillräckligt med tid med henne kommer man se hur nyfikenheten lyser igenom.

Sten.

 * Kan "hugga ut" stora cirklar i berg.
 * Kan långsamt lyfta dessa cirklar och röra dem någon annanstans.
 * Kan krossa större stenar till små gruskorn.

Relationer

 * Rawna - Det var trevligt att träffa dig, om än din färdkamrat inte verkade ha mycket till övers för mig. Oroa dig inte. Jag tar inte illa upp.
 * Gida - ...
 * Blindir - Du får mig att känna mig uppskattad, och du ser mig mer än någon annan har gjort, fast du är blind. Jag hoppas att jag alltid får vara din vän, och jag lämnar inte din sida förrän döden tar mig i sin käft.
 * Blue- Jag är ledsen att vårt möte fick ett så abrupt slut, men jag var rädd och förvirrad. Jag hoppas att du och Jayce klarade er.
 * Jayce (NPC) - Jag hoppas att du och Blue klarade er.
 * Cerulean - Varför så osäker inför två blinda, svaga vargar?
 * Cry - Jag hoppas att du hittade någon som kunde hjälpa dig, och att dina minnen finner dig igen. Ingen minut tillbringad i ditt sällskap är en bortkastad minut.
 * Blair - Tack för att du ville dela med dig av det du visste.

Trivia

 * Unnown har en god sångröst, men få har hört den på grund av hennes reserverade personlighet. Hennes röst är också i övrigt väldigt mjuk och behaglig att lyssna på.
 * Hon vill lära sig fler språk än Nordspråket, men har ännu inte träffat någon som talar det eller vill lära henne.