Wapu

Under uppdatering.

Fysik
Seghyern har karaktäriskt korta, krökta kroppar med djupare, rundad bröstkorg. De är små, med långa ben och antennlika öron. Den tjocka svansen är tjock även under pälsen och hålls karaktäriskt spänd bakom kroppen för att efterlikna en insekts bakkropp. Deras rundade, breda ansikten bär mönster liknande insektsögon, och färgerna påminner oftast starkt om någon typ av stekel. Getingar, bin, myror och parasitsteklar är alla vanligt förekommande. Seghyern har vanligtvis kort, slät, vattenavvisande päls för att inte bli fuktig inpå skinnet av storkärrs vatten. Deras tassar är små med tår som kan spreta brett, vilket tillåter dem att gå på sankmark utan att sjunka ned. Kroppsformen och pälsen varierar något mellan ätterna av Seghyern, där alla inom samma ätt liknar samma typ av insekt. Utseendena inom samma ätt varierar väldigt lite, och mer i nyans än mönster.

Mentalitet
Nyfikna och envisa, men med lätt att lära. Seghyern är modig av naturen, men sällan dumdristig. De eftersträvar att likna sina insekter så mycket som möjligt, då det är det största försvar de har i storkärr mot de stora insekterna i storkärr. Ju bättre de liknar en giftig och farlig insekt, desto större är chansen att de faktiska insekterna låter dem vara. När Seghyern blir skrämd reagerar den vanligtvis genom att ställa sig med sidan mot hotet och kröka kropp och svans för att efterlikna sin insekt. Ansiktet slätas också ut, istället för att rynkas, då en rynkad nos eller ett rynkat ansikte förstör illusionen av att vara en insekt. Om illusionen redan har förstörts är rynkade nosar vid irritation eller ilska inte ovanligt.

Magier
Seghyern, som en underart till karg, kar väldigt varierande krafter. Vanligen förekommande är illusions och hallucinationskrafter, men flera elementala och telepatiska förmågor förekommer.

Utöver de faktiska krafterna så föds alla seghyers med ett biologiskt gift som till stor del påminner om steklars gift, så som myrors gift eller getinggift. En seghyer har endast ett gift, och aldrig fler om den inte äger den faktiska kraften gift. Gifterna är svaga, och fungerar vanligtvis paralyserande på varelser mindre än seghyern själv, men orsakar ingen större skada på större varelser. Giftet används vanligen till försvar, då det utsöndrar en stark smärta som håller i sig. Även om bettet är litet, så smärtar det mycket, vilket lurar större varelser att seghyern är kapabel att orsaka betydligt mycket mer skada än vad den egentligen gör. Giftet förs in i blodet, där det bryter ner celler vilket skickar signaler om smärta till hjärnan, men det skadar inte märkbart. Det stoppar även blodflödet i det bitna området, vilket gör att smärtan håller i sig och att området svullnar i stil med ett getingstick. Giftet är inte dödligt, utan gör endast ont, om inte den bitna skulle vara allergisk.

Övriga färdigheter
De är små och lätta, och rör sig i en flytande trav som får det att se ut som om de glider genom luften, för att efterlikna flygande insekter. Har i övrigt ganska insektslika rörelser - viftar på öronen som antenner, rör sig med snabba rörelser kortare sträckor. En seghyer kan från stillasittande ställning hoppa fem gånger sin egen höjd rakt upp i luften för att fånga insekter och fåglar.

Den Tidiga Åldern
text

Den Mörka Åldern
text

Kraftåldern
text

Modern Tid
meeer text

Ärftlighet och genetiska tendenser
Sjukt dominanta gener.